76 



Livet dette Forhold har, bør nærmere undersøges; hos mange 

 tjene disse Blade vist nærmest som Magasin for Oplagsnæring 

 og visne, saa snart de have afgivet denne, hos andre kunne de 

 maaske som hos visse Buske paa ny deltage i Assimilationen. 



Den hele grønlandske Flora udmærker sig for øvrigt ved 

 visse Mangler sammenlignet med varmere Landes, f. Ex. Man- 

 gelen af Knold- og Løgvæxter, af slyngende, og naar Vicia 

 cracca undtages, klatrende Planter, af giftige Planter og af Planter 

 med Torne eller endog blot stive og slikkende Haar. I omtrent 

 alt delte ligne de Alpeplanterne. 



ulosser og Layer spille, som vi nys saa, en viglig Rolle i 

 Lyngheden; det samme er ogsaa Tilfældet i Fjældmarken, hvad 

 (javerne angaar, hvorimod jeg tror, al Mosserne her i Regelen 

 blive færre især i den højere liggende Fjældmark , thi den, der 

 findes lavt nede, vil vel være lige saa rig som Heden. 



Flere Mosser holde sig fortrinsvis til de lørre Klipper 

 og Klippevægge, f. Ex. Cynodontium polycarpum^ Dicranum Blyttii 

 og hyperboreum, Grimmia torquata, ovata, alpestris , og i Høj- 

 fjældsregionen især Or. contorta, Myurella apiculata og julacea^ 

 Orthotrichum f. Ex. Breutelii, Amphoridium lapponicum, Bryum 

 pendulum., Hypnum revolutum, Gijmnomitrium concinnalum, Jun- 

 germannia attenuata o. a. I Klipperevner, hvor "lidt Muld har 

 samlet sig, findes til Dels andre, f. Ex. foruden den i det hele 

 almindelige graagrønne eller brunsorte Orimmia apocarpa ogsaa 

 Distichium capillaceum, Desmatodon latifolius, Barbula ruralis 

 Plagiothecium denticulatum, Webera cruda., Bartramia ityphylla^ 

 Brachythecium, trachypodium. 



De eneste Steder, hvor jeg har set Laverne meget talrige 

 og frodige, navnlig Busklaver, saa at der næsten dannes Pieller 

 af Likenlundra er i Skjærgaarden eller »Yderøerne». Fra 

 disse med deres kolde Vinde og hyppige, tætte Havtaager vige de 

 fleste baade Urter og Buske tilbage; Empetrnm er en af dem, 

 der trives bedst, men selv denne skal efter Wormskiold 

 endog kunne kues, saa at den paa de alleryderste Øer sjæld- 



