103 



forvitrende Bjærges Natur ^), i hvilke Planterne udvikle sig endog 

 til «luxurierende» Former. Disse «Hælders» Planter ere for 

 største Delen netop saadanne, der i Grønland have hjemme paa 

 Fjældmarken, f. Ex. Saxifraga oppositifolia, decipiens, Drabaerne 

 f. Ex. D. alpina ^ Wahlenbergii ^ kirta med Formen rupestris, 

 Ranunculus altaïcus og pygmæus ^ Cardamine bellidifolia , Pa- 

 paver nudicaule ^ Silène acaulis , Stellaria longipes , Luzula ar- 

 cuata f. confuso, Melandrium apetalum og involucratum f. affine, 

 Festuca rubra, Poa fiexuosa, Ei-igeron unifiorus, Arnica alpina, 

 Andromeda tetragona og Empetrum , Pedicularis hirsuta , Cam- 

 panula uniflora, Potentilla nivea, Dryas, Catabrosa algida o. s. v. 

 o. s. v. Og deraf slutter jeg, at de komme nærmest til den 

 grønlandske Fjældmark, selv om Fysiognomiet mest formedelst 

 Bundens Beskaffenhed bliver lidt forskjelligt. For øvrigt ere jo 

 ikke faa Arter forskjellige, eller optræde langt talrigere paa 

 Spitzbergen end paa Grønland, hvis Plantevæxt i «väsentlig mån 

 afviker» fra hint Lands, som Nathorst har anmærket 2). 



Komme vi derimod til Skandinaviens med i alt Fald den 

 største Del af Grønland mere overens stemmende Fjældbund, da 

 skjønner jeg ikke rettere, efter de Rejsendes Skildringer og 

 hvad jeg selv har set, end at vi der finde en Fjældmark, der i 

 Fysiognomi aldeles overensstemmer med Grønlands, og med 

 Skandinavien stemmer Lapland efter de mange Skildringer fra 

 denne interessante Del af Nordeuropa, som findes hos især 

 de finske Botanikere Hjelt og Hult, Brotherus, Kihlman, 

 Fellman; hos nogle af dem finde vi Navnet «tørre Tundraer» 

 eller «Likentundraer» brugt om en Vegetation, der i sin Arts- 

 sammensætning meget ligner Grønlands Fjældmark. Arierne ere 

 for den allerstørste Del de samme, og i det hele er det mest 

 paa Fjældmarken, at de ci r ku m polære arktiske Planter have 



M Sutherland angiver, at i Vest -Grønland og paa Melville -Øen ere 

 Planterne meget kraftigere end paa Cornwallis-lsland og søger Grunden 

 til Dels i Jordbunden. 



2) Nordvestra Grönland, S. 37—38. 



