107 



paagjældende Planters Vegetationsorganer, specielt 

 В I ad els. I nyere Tid er det jo blevet et Yndlingsthema at 

 behandle Forholdet mellem Vegetationsorganernes anatomiske 

 Bygning og den Lokalitet, paa hvilken de paagjældende Planter 

 voxe M- Det er naturligvis de under extreme Forhold voxende 

 Planter, som især have været Gjenstaud for Studium, Vand- 

 planterne og de i Skygge og fugtig Luft voxende Arter paa 

 den ene Side , Ørken- og Steppeplanter paa den anden Side, 

 og Grundtrækkene ere nu saaledes fastslaaede , at vi med stor 

 Sikkerhed kunne drage Slutninger af Bygningen med Hensyn til 

 de ydre Forhold. 



Det er i Grønland Lynghedens Buske med fleraarige 

 Blade, der tale tydeligst til os, og som det derfor er inter- 

 essantest at studere. Gruppere vi Hedebuskene efter de for- 

 skjellige Maader, paa hvilke de søge Værn mod Udtørring, 

 kunne vi opstille følgende Grupper. 



Fig. 1. Empetrum nigrum L. (fra Upernivik). 



A. Tværsnit gjennem et Blad; L, det store Luftrum. B. Et Stykke af 



Yderfladens Overhud i Tværsnit; c, Kutikula; v, Væg; I, Celierummet; 



g, Gummöse çif Inder-Væggen. 



Iste Type. Arter med Blade af Lyng ty pen («ericoi'de» 

 Blade). Hertil høre: Empetrum nigrum (Fig. 1) og Cassiope 



') Jeg skal blot henvise til K. Areschoug"s Koredrag paa det skand. Natur- 

 forskermøde 1880, oversaliEnglersJahrb.il; Ul Undersøgelser af Vol ken s 

 over den libysk -arabiske Ørken (Jahrb d. botan. Gartens zu Üerlin, III, 

 1884; som særligt Værk 1887); Tschirch i Linnæa 9, p. 176 og i 

 Pringsheims Jahrbücher 13, p. 544; Vesque i Annales agronomiques, 

 t. IX, Ann. d. sciences nat. 6 Sér , XIII. 



