125 



lighed og ofte Skygge; dens Blad hører til Enggræssernes Type, 

 fladt, uden eller blot med meget svage Furer, uhaaret o. s. v. 

 Dens Spalteaabninger ligge meget frit (Fig. 17 Z?), paa de svage 

 Ribbers Sider mellem Rækkerne af Ledceller. Den anden Art 

 viser sig tydelig tilpasset til større Tørke; Bladpladen er ikke 

 flad, men enten rendeformet (A) eller endog sammenrullet (i5), 

 hvilket maaske, hvad jeg ikke ved, vexler med Luftfugtighedens 

 Mæ.ngde og kan findes hos samme Blad til forskjellig Tid; 

 Furerne og ligesaa Ribberne ere meget stærke, der er Haar 

 paa Ribbernes Fvamme og lidt ned paa deres Sider, og der er 

 saaledes godt lukket over Transpirationsfladen (Spalteaabningernes 

 Pladser ere betegnede ved Tværlinier gjennem Overhuden paa 

 A og B, og ses med deres Biceller i C]. 



En Del andre Hede- og Fjældurler med græsagtigt Ydre, 

 nemlig Juncaceerne og Cyperaceerne , have dels mere flade 

 Blade, saasom Luzula- Arierne. , dels børsteformede og trinde, 

 saasom Juncus tri'fidus. Jeg vil ikke gaa nærmere ind paa disse 

 Planters Tilpasning til Omgivelserne, da jeg venter dette ud- 

 førlig bearbejdet af andre i en nær Fremtid; blot for Cype- 

 raceernes Vedkommende kan jeg ikke undlade den lille Be- 

 mærkning, at tre af de mest udprægede Hede- og Fjældurler, 

 Üareoc nardina^ Elyna Bellardi og Kobresia caricina have ganske 

 Iraadformede, mere eller mindre op- 

 rette Blade, hvis Tværsnit er omirent 

 som hosstaaende af Carex nardina 

 (Fig. 19). Spalleaabningerne [st] ligge 

 her helt ubeskyttede paa Ydersiderne. 

 .Men denne hos disse Hede- Planter 

 fundne Bygning findes lillige hos flere 

 af deres nærmeste Slægtninge, Arier af i^-jg. 19. Bladtværsnit af 

 Carex-Gruppen Monostachyæ, til Trods Carex nardina. as. Assimi- 

 f , , c I . /P 1- /» Jationsvæv; b, tyndvægget 



for at de ere Sumpplanter (f. Ex. 6. ^,^,.^ .vandvæv; ., Kar- 



dioica, C. parallela, C. pulicarts , C strænge med Sejbast. 



