137 



skulle findes paa andre Steder. Jeg formoder, at de ere dannede 

 fortrinsvis af Mosser. 



Kjæreiies geografiske Idbredelse. I Grønland vil man sikkert 

 finde Kjær under næsten alle Breddegrader, men dog vel spar- 

 somst i Nord, og højt op paa Bjærgene som alt anført. At 

 ægte Græskjær findes i Nordøst-Grønland under c. 74°n. B. kan 

 ses af «Zweite deutsche Nordpolfahrt» S. 652^). 



Overalt paa den nordlige Halvkugle synes der at danne 

 sig Kjærvegetaion af selv samme Ydre, naar Betingelserne ere 

 de samme; vi finde dem i Sibirien, hvor «Kärrmarken» efter 

 Kjellman indtager «den ojämförligt största delen af det nord- 

 sibiriska kustlandet» ; Mosser og Laver indgaa altid til en vis 

 Procent, Sphagnum mangler aldrig, men en betydelig Del af 

 Vegetationen udgjøres af Gyperaceer, især tre Arter Eriophorum 

 (de to grønlandske og E. russeolum), men ogsaa Græsserne ere 

 stærkt repræsenterede især af Dupontia Fiskeri, Hierochloa pau- 

 ciflora, Alopecurus alpinus, som paa sine Steder findes i saa 

 stor Mængde, at de bestemme Vegetationens Udseende ; desuden 

 andre Græs og græslignende Planter, saasom Colpodium lati- 

 folium, Catabrosa algida, et enkelt Sted Pleuropogon Sabinei, 

 Arctophila pendulina, LuzuLa hyperborea o. a. De tokimbladede 

 ere derimod faatallige. Heraf fremgaar en stor LMighed 

 mellem Sibiriens og Grønlands Kjær, nemlig Sibiriens store 



^) Jeg maa dog gjøre opmærksom paa en mærkelig Fremstilling i »Zweite 

 deutsche Nordpolfahrt. af Mosvegetationen i Nordøst- Grønland: «im 

 Allgemeinen war der Eindruck so, als ob diese Pflanzen nictit aus einem 

 nordischen, an Feuchtigkeit nicht armen Lande, sondern aus der ödesten 

 Wüste kämen , wo sie kaum von feuchten Niederschlägen genetzt, küm- 

 merlich ihr Leben gefristet hätten» siger Pansch om Mosserne; "fast 

 alles hatte sich in dichte, vollkommen kompacte Rasen geflüchtet, die 

 . . . durch den dichtesten Wurzelfilz gleichsam zusammengekittet waren». 

 Hvis dette er et almindeligt Fænomen, maa vist den stærke Lufttørhed 

 være Skyld i denne aabenbart noget afvigende Vegetation , og Tørheden 

 stammer alter fra den kolde Isstrøm og de fremherskende Nordvinde, 

 der ikke kunne føre megen Fugtighed med sig. 



