144 



о. s. V. Muligvis vil der paa saadanne Steder findes større 

 Flader med iMarksvegetation nærmest ude ved Havet. 



Smukkest udviklet saa jeg en Marskflora ved Bredden nær 

 Mundingen af Itivnek-Elven. Itivnekdalens Bund er en bred 

 Slette, der i alt Fald flere Steder tydelig er dannet af stiv, 

 meget fin Ler (se ogsaa Rejseberetningen S. 184); Elven har i 

 sit nedre meget bugtede Løb skaaret sig dybt ned i Leret, saa 

 at Bredderne mange Steder staa som stejle Skrænter, men paa 

 andre Steder ere styrtede ned og udjævnede af Vandet. Paa 

 saadanne Lerflader fandtes en Art «Slikflora», et tæt og lavt 

 Dække af et fint, frisk grønt Græs {Ghjceria vilfoidea)\ dens 

 paa Jorden liggende Skud krybe om mellem hverandre og filtre 

 sig ind i hverandre, hvorved et virkeligt, men tæt og lavt, 

 Grønsvær fremkommer. Med den fandtes faa andre Planter, 

 f. Ex. Potentilla anserina, Cochlearin groenlandico , Taraxacum 

 officinale, Carex glareosa og Stellaria humifusa. 



Paa lignende fugtig og mere eller mindre leret Bund finder 

 man andre Steder ogsaa andre Gh/ceria- Xrler , der dog mere 

 voxe i Tueform og maaske især paa højere Strand, undtagen 

 G. maritima, der har lignende Voxemaade; f. Ex. G. vaginata, 

 arcttca, angustata (se f. Ex. Buchenau I. c. S. 20), og med disse 

 følge ofte flere andre Strandplanter, især: Stellaria humifusa, 

 Glycerin vilfoideas «oskiljaktiga följeslagare» (Nathorst), hvis 

 nedUggende og rodslaaende, tykbladede Stængler flette sig ind 

 mellem Glyceriaflltet og hæve de smaa hvide Blomster op over 

 dette. Fremdeles Cochlearia-Xrler, Potentilla anserina^), Plan- 



') Prof. Nordenskiöld benytter Fundet af Potentilla anserina ved Kap 

 Dan paa Grønlands Østkyst som Støtte for sin Theori om, at Nord- 

 boere fordum have boet i denne Egn (se «Ymer» III, Stockholm 1883, 

 S. 252). Naar han støtter sig til Ordene i Langes • Conspectus» S. 5, 

 synes han for det første at overse, at Lange blot siger: «Hovedarten 

 findes ved beboede Steder mellem 60 — бЭ'^п.В. sjældnere», men ikke 

 anfører Dogét om, at den almindeligere Form ß groenlandica er knyttet 

 til disse, og for det andet undersøger han ikke, hvorledes Arten i det 

 hele er udbredt. Den findes i Grønland i Virkeligheden ofte langt fra 

 beboede Steder; Vahl fandt den f. Ex. langt inde i Isortokfjorden , jeg 



