154 



Linie en halv Snes Mil 0. f. Holstensborg, og jeg er overbevist 

 om, at man i de fjærnest ira Havet liggende Egne af det brede 

 Kystland vil finde mange andre interessante Vegetationer. 



Den ene af dem, jeg saa, var en Art Mellemform mellem 

 Hede og Krat, der fandtes paa den tiade Dalbund; den dannedes 

 af et lille Udvalg af Hedens Buske, nemlig især Dværgbirk 

 og Pil {Salix glauca)^ dernæst ogsaa Bølle, Alperose [Rho- 

 dodendron], Post [Ledum, mest palustre var. decumbens), medens 

 Rævling \Empetrum) i en mærkværdig Grad var tilbagetrængt. 

 Bunden var dannet af Hedens L'rler, og der var tillige mange 

 Busklaver; for saa vidt var det en ægte Hede; men det af- 

 vigende var, at de løvfældende og mere bredbladede Buske 

 fremherskede, og at de vare oprette og naaede Højder, som 

 de aldrig naa i Heden; Dværgbirken var nemlig omtrent 2' og 

 Pilene 2 — 3' høje. Del var saaiedcs nærmest et Slags Krat, 

 men meget aabent. Ganske lignende synes der at findes i 

 Kaiser Franz Josephs Fjord efter Payers Skildringer M- 



En anden Mellemform, som rakle Haand hen imod denne 

 for at forbinde Hede og Pilekral, men som stod Krattene nærmest, 

 fandtes paa de lave Bjærge nord for Dalen; den var et Pilekrat 

 paa meget tør Bund , dannet af flere Fod høje Exemplarer af 

 Salix glauca, desuden af Dværgbirk, Bølle (særlig fandt jeg her 

 den i Grønland sjældne storbladede Form, der mere ligner vore 

 BøUeplanteri, Ledum o. s. v., og ogsaa her var Bunden mest 

 overensstemmende med Hedens ; der manglede Fugtighed til, al 

 Kratbundens Urter her kunde trives. 



I den samme Dal fandtes f. Ex. ogsaa Steder med flad Ler- 

 bund (se Rejseberetningen S. 184), hvor Plantevæxten var dannet 

 af spredt staaende, men tætte, fodhøje Tuer af Græs især (Poa 



') «Was die \ihke {B nana] anlangt, so stand dieselbe, dichte Gestrüppe 

 bildend , namentlich an der Seite der alten Moräne ... Sie erhob sich 

 zu 2 — 3 Fuss .... Die einzelnen Zweige waren theilweise dicht mit 

 einander verflochten, .... Von einem eigentlichen Stamme konnte man 

 kaum reden; es traten aus der Wurzel sogleich mehrere Zweige heraus». 



