155 



glauca og pratensis, dei'iiæsl Festuca ovina og Trisetum subspi- 

 catum], desuden af kraftige Exemplarer af Melandrium affine^ 

 Arabis Hookeri, Drabæ o. s. v. , — en Vegetation, der hverken 

 kan regnes til Hede eller sædvanlig Urtemark , nærmest dog til 

 den sidste. Lignende usædvanlige Plantesammenstiiiinger vil 

 man vistnok ogsaa træffe paa de Lersletter og Lerskrænter, der 

 paa mange Steder ere iagttagne af Kapit. J. A. D. Jen s en , eller 

 f. Ex. ved Auleitsivikfjorden af Berggren^. 



Arternes Fordeiiug efter Breddegraden. De laveste Planters Ld- 

 bredning er endnu saa lidt kjendt for Grønlands Vedkommende, 

 at jeg maa lade dem ligge, og blot holde mig til Blomster- 

 planterne. 



Spørgsmaalet om Arternes geograOske Fordeling i Grønland 

 er overordentlig simplificeret derved, at der paa den ene Side 

 blot er Tale om to ved Indlandsisen vidt fra hinanden adskilte 

 Kyststrækninger, og paa den anden Side derved, at hver af disse 

 næsten erat betragte som en eneste, smal, i Nord-Syd strygende 

 Linie; det er da Fordelingen efter Breddegraden, som spiller 

 den største Rolle , thi der vides endnu saa saare lidt om den 

 Betydning, som den yderste Kyststrands insulære og de fra 

 Havet længst fjærnede Egnes mere konlinenlale Klima har paa 

 Fordelingen i øst-vestlig Retning, men det bliver iøvrigt sikkert 

 meget ringe Differenser, om hvilke det her vil dreje sig. 



Blandt J. Vahls efterladte Papirer findes ogsaa nogle Brud- 

 stykker af et af ham holdt Foredrag, hvori han forsøger at ind- 

 dele Grønland i «Zoner» efter Bredden. Hans 1ste (sydligste) 

 Zone paa Vestkysten maa vist nok modsvare omtrent min 

 Birkeregion ; desværre er det netop Begyndelsen af Manuskriptet, 

 der mangler, saa at jeg kun kjender hans Opfattelse af hans 

 Resumé i Manuskriptets Slutning, saalydende: «den 1ste Zone 



1) Af Grønlands Vegetationsformationer er endnu H av- Vegetatione n til- 

 bage; denne vil fortiaabentlig blive skildret af Ro sen vinge. 



