156 



af Grønland er i plantegeografisk Henseende at sammenligne 

 med den subalpinske Region i den nordligste Del af det tem- 

 pererede Klima og navnlig med Islands Flora». Han synes at 

 have delt den i 2 Distrikter, men paa hvilket Grundlag kan ikke 

 ses (maaske regnede han dette Bælte til Godthaab, og dels syd- 

 ligste Afdeling kom da til at modsvare Birkeregionen). Vahls 

 2det Bælte naar op til 69° (Disko) og er ligeledes afdelt i to Di- 

 strikter med den 67° Breddegrad (Holstensborg) som Skillelinie. 

 Hans 3dje Zone er endelig hele det nordlige, regnet fra d. 69de 

 Breddegrad; om denne Zone siger han, at den er at henføre til 

 den egentlige Polarflora og har i Melville-Øens og Spitzbergens 

 Floraer sit nærmeste Sammenligningsled. 



Da det forekom mig af Interesse at faa et Overblik over 

 vore Kundskabers nuværende Standpunkt med Hensyn til Blom- 

 sterplanternes Udbredning i Grønland, har jeg udarbejdet Lister 

 over denne og søgt at uddrage nogle Resultaler af disse. 

 Selve Listerne ville blive publicerede i den naturhistoriske For- 

 enings «Videnskabelige \leddelelser)) for 1887, og til disse hen- 

 viser jeg dem , der have Interesse af at studere disse Forhold 

 grundigere , idet jeg tillige beder om , at man godhedsfuldt vil 

 meddele mig de Mangler eller Fejl, som maatte opdages i dem. 

 Her meddeler jeg en Oversigt over de indvundne Resultaler. 



Vestkysten har jeg delt i 7 Bæller nemlig: 



A. "Sydgrønland» regnet fra Sydspidsen og op til 62° n. B. paa 

 Vestsiden, og til 60° (Prins Kristians Sund) paa Østsiden, 

 fra hvilkel Punkt P. Eb er lin i Overenslemmelse med 

 selve Grønlænderne først regner, at den egentlige Østkyst 

 tager sin Begyndelse M. 



B. Strækningen 62— 64° n. В., «Fiskernæsbællet». 



€. Strækningen 64 — 67° n. В., omfattende Kolonierne Godthaab, 

 Sukkerloppen og Holstensborg (med S. Kangerdluarsuk); 

 «Sukkertop-Bæltet» kunde det kaldes. 



') Archiv for Mathematik og Naturvidensitab, Bd. 12, Kristiania 1887. 



