161 



III. Undersøges, hvor mange Arter der ere absolut 

 ejendommelige for de enkelte Bælter, faas følgende 

 Resultater: 



Vestgrønland (taget for sig): 



A 



59^ 



В 



С 

 15 



D 



16 



Østgrønland (taget for sig) 



s 



53 



M 

 12 



N 

 50 



Atter her viser sig Sydgrønlands store Ejendommelighed 

 og Rigdom, Fiskernæsbæltets Fattigdom, Sukkertopbæltets og 

 Diskobæltets Rigdom og Ejendommelighed, de derpaa følgende 

 Bælters Armod og lidet ejendommelige Artsbestand, indtil Nord- 

 vestgrønland atter viser en forøget Ejendommelighed. Forskjellig- 

 hederne mellem Østkystens Bælter ere saa store, at de maa 

 være kunstige o: de bero paa mangelfuld Undersøgelse. 



Tages Grønland som et hele, er Forholdet mellem de 

 enkelte Bælter følgende i Henseende til absolut ejendomme- 

 lige Arter: 



Sammenholdes dette med de for de to Kyster givne Tal, 

 fremkommer der ret interessante Resultater; Sydgrønland har af 

 alle Bælter paa Vestkysten mistet flest, nemlig 15 Arter eller V4 

 (0,25), d. e. saamange af de 59 gaa om paa Østkysten; de føl- 

 gende rigere Vestkyst-Bælter miste noget mindre, nemlig 3 Arter 

 hver, det vil sige c. Vs (C 0,2 og D 0,181. Fra de meget fattige 

 Bælter B, E og F bortses. Nordvestgrønland beholder 4 af sine 6. 



M Se S. 14—15. 



^) Catabrosa aquatica, Poa filipes. 

 XII. 



11 



