163 



Vestkysten : 



Bælte. 



A (—62°). . . . 

 В (62—64°) . . 

 G (64—67°) . . 

 p (67—71°) . . 

 E + F (71—76°) 

 G (76—83°) . . 



со .;; 



18 

 12 

 24 

 27 

 16 

 13 



Østkysten : 



S (60—64°) 

 M (64—66°) 



iN (70—75°) 



285 

 176 

 264 

 252 

 ,146 

 88 



160 

 111 

 100 



Resultatet heraf er: 



Vestkysten: i Sydgrønland (A) er der næsten 2 Gange 

 saa mange østlige som vestlige Typer, og flest endemiske (se 

 S. 15). I Fiskernæsbæltet, (B), er Tallet af vestlige og østlige 

 Former lige; derefter ere de vestlige Former stadig i Overvægt 

 over de østlige, først lidt (24:21), saa stærkere (27:20) og 

 stærkere (16 : 7), indtil de i det nordligste blive aldeles over- 

 vældende (13: I). De nordligste to Bælter have ingen endemiske 

 Arter. 



Østkystens Forhold er ikke mindre mærkeligt. IVledens 

 der i det sydlige Bælte (S) er 2 — 3 Gange saa mange østlige som 

 vestlige Typer (7 vestl. mod 17 østl.), er der i det mellemste (M), 

 paa det Sted hvor Grønland er Europa nærmest, slet ingen 

 vestlige mod 6 østlige, men derpaa i Nordøst-Grønland 2 — 3 

 Gange saa mange vestlige som østlige (10:4). Paa begge 

 Kyster ere de vestlige Typer altsaa stærkt repræ- 

 senterede i det aller nordligste. Jeg kan ikke andet 

 end heri at se en Støtte for den Formodning, at Grøn- 



11' 



