175 



har Ret i, at den skandinaviske Пога er meget gammel, og at 

 den før Istiden var mere ensformig udbredt over Polarzonen 

 end nu; endvidere, at den under Istiden blev dreven Syd paa 

 under alle Meridianer; efter Istiden vandrede den tilbage, Nord 

 paa , men i de store Fastlande var den bleven blandet med 

 disses oprindelige Flora, Arter af denne vandrede med, dens 

 egne Arter havde til Dels forandret sig under Kampen for Til- 

 værelsen i de nye Omgivelser, og i Amerika og Asien fik den 

 arktiske Flora derfor et nyt Præg. I Grønland skete dette ikke; 

 det kunde ikke ske paa Grund af Landets geografiske Beliggen- 

 hed, og derfor er Grønlands Flora for det første saa ren «skan- 

 dinavisk», for det andet saa fattig. I Skandinavien med Lap- 

 land bevaredes ligeledes Floraens Karakter og deraf kommer 

 Overensstemmelsen med (Grønland. 



Jeg kan ikke undlade at fremhæve det urigtige i Hookers og andres 

 Betegnelser af Grønlands Flora som «skandinavisk« eller «laplandsk» 

 eller al den hele arktiske Flora som "Scandinavian», f. Ex. at «the .Scandinavian 

 flora is present in every latitude of the globe» ; se hans «Outlines» og «Introduct. 

 Essai to the Flora of Tasmania», ügsaa Bly tt har baade tidligere og i allernyeste 

 Tid gjentaget dette: «Even the Greenland flora consists principally of Scandi- 

 navian plants» iSkandin Naturforskermøde 1886, se Journ. of botany 1887). 

 Der er næppe et eneste Faktum, som beviser, at Skandinavien i højere Grad 

 end f. Ex., Grønland er Moderlandet for den arktiske, cirkumpolære .Flora, der 

 danner den fælles Grundmasse af dets og de andre arktiske Landes Flora, og 

 allerede Christ har gjort opmærksom paa det urigtige i Hookers Angivelse, 

 at ingen Flora rummer saa stor en Part af de arktiske Arter, som Skandi- 

 navien; Hookers egne Lister vise, at Nord -Asien omfatter et større Antal. 

 Skulde jeg udpege noget enkelt Land af de os hidtil bekjendte Polarlande, 

 hvilket jeg nærmest maatte tænke mig som Polarplanternes Hjemstavn (naar 

 dette overhovedet er i Højnorden — Christ, f. Ex., henlægger det til Høj- 

 asiens Bjærge) — , maalle det netop, som alt nævnt, blive Grönland, hvis 

 Bjærge til Dels ere dannede af lignende urgamle Stene som Norge, men som 

 dernæst baade naar langt længere mod iNord og hæver sig højere over Havet 

 end Norge, og altsaa tidligere end dette turde have frembudt Betingelser for 

 en arktisk (alpin) Flora. Det retteste er vistnok at antage, at alle arktiske 

 Lande med betydelige Højder og den nordlige Halvkugles højeste Bjærgkjæder 

 (Altaj, Rocky Mountains o. s. v.), have været Dannelsessteder for alpine Arter, 

 der derpaa senere have spredt sig til alle Sider og opnaaet en større eller 

 mindre Udbredning Polen rundt. 



Den Overensstemmelse mellem Plantevæxten paa hin Europa 

 og Amerika forbindende Ørække og i Europa, som alt Ch. .\Iar- 



