199 



har erholdt en betydelig Mængde Indvandrere, nemlig Sydgrøn- 

 land, Birkeregionens Omraade. Thi selv om blot det halve 

 Land her nede, syd f. 61°, var isdækket under Istiden, og selv 

 om Istiden ikke var saa forskrækkelig kold , maa vi dog vist 

 antage, at Kiimatet var for ugunstigt for mange af de nu der 

 forekommende Arter, og at disse selvfølgelig postglacialt 

 maa være indvandrede over Havet. I alle Fald er del jo 

 rimeligt, at Landets sydligere Egne maatte være de, der først 

 bleve skikkede til at modtage JNybyggere^). 



Fra hvilke Lande komNyjbyggerne til Syd-Grøn- 

 land? Til at løse dette Spørgsmaal have vi intet andet Middel 

 end at studere Arternes Udbredelse i jNutiden og deraf drage 

 vore — desværre temmelig hypothetiske — Slutninger. De 

 nødvendige Sammentællinger findes allerede anførte ovenfor, S. 14 

 og i 9de Afsnit. Af det anførte kan kun sluttes, at, saafremt 

 en postglacial Indvandring fandt Sted, maa hele Grønland have 

 faaet omtrent lige mange Arter fra Vest og fra Øst, men Syd- 

 grønland have faaet godt V3 af sine ejendommelige, altsaa 

 vistnok kjælneste Planter, fra Vest (Amerika) og knap '^/3 fra 

 Øst, hvorved Tanken naturligst ledes hen paa det nærmest 



M Berggren har udtalt Kormodning om en Landforbindelse mellem Grøn- 

 land og det paa Amerikas Kyst liggende Cumberland: «under 66-bredde- 

 graden , der en stor bank ligger utanför land och der afståndet till det 

 midtemot liggande Cumberland är kortast. Nämnda forhållanden hanvisa 

 på en fordom existerande forbindelse melian Grönland og Amerikas land. 

 Afven vegetationen tyckes tala härför. Det är nemligen just mellan 64 

 och 68 breddegraden som de fiesta med norra Amerika, men ej med 

 norra Europa gemensamma arter forekomma. Men det kan afven vara 

 en foljd af spridning med isbergs tilhjelp». (Fanerogamfloran S. 855). 

 Den nævnte banke er vel Fiskebankerne ved Grønlands Kyst, men disse 

 naa Ikke over ill Amerika, saa vidt jeg ved, og ere maaske gamle 

 Morænedannelser eller Dundfald af de med Polarstrømmen fra Sydgrøn- 

 land nord paa langs Vestkysten gaaende Ismasser; muligvis ere disse 

 tidligere blevne førte længere mod Nord end nu sædvanlig Tilfældet er. 

 Eberlin har gjort mig opmærksom paa, at denne hypothetiske Land- 

 forbindelse kommer igjen hos Westerlund i «Vegae.xpeditionens Veten- 

 skapl. Iagttagelser», IV, S. 167, men ellers ved jeg ikke, at den har 

 fundet Antagelse. 



