have de sukcessivt bredt sig ud over del afdækkede Terrain. 

 Indvandring fra andre Lande kan desuden have foregaaet over 

 Havet til alle Landets Egne, lettest dog til det nordligste og til 

 Syd- og Sydøstgrønland. Der er ikke nogen Grund til at antage 

 en postglacial Indvandring over en sammenhængende Landstræk- 

 ning fra Europa. Det ringe Overskud af europæiske Typer over 

 amerikanske, som findes i Grønland, skyldes Sydgrønlands større 

 Rigdom paa europæiske Typer; deres Nærværelse her forklares 

 fyldestgjørende ved Klimatets Overensstemmelse med Vesteuropa 

 og ved en større Lethed for Plantevandring fra navnlig Island 

 til Sydgrønland end fra Amerika lil Grønlands sydligere og 

 mellemste Egne. Grønland er saaledes ikke nogen europæisk 

 Provins i plantegeografisk Henseende, har ingen udviklings- 

 historisk Forbindelse med Europa, i all Fald postglacialt; det 

 sandsynligste synes mig endogsaa at være, at det, særlig dets 

 sydlige Dele, slet ingen har haft med dette Land siden endog 

 maaske Midten af Tertiærtiden. Grønland vil sikkert vise sig i 

 det hele at staa Nordamerika nærmest, men har dog saadanne 

 Ejendommeligheder, at det maa sættes som noget for sig. 



Jeg har endnu en kjær Pligt , nemlig at bringe en Tak til 

 de mange, som velvillig have staaet mig bi med Oplysninger i 

 Anledning af dette Arbejde; særlig maa jeg nævne Prof. Sv. 

 Berggren i Lund, der har gjennemset det meste, som handler 

 om iMosfloraen, hvilken han kjender af Autopsi; Dr. H. Kink; 

 Prof. Joh. Lange; Forstmester Norman i Laurvig; Prof. Th. 

 Fries i üpsala; Cand. mag. L. Kolderup Rosenvinge; Cand. 

 P.Eberlin; Laboratorieforstander Chr. Grøn 1 und; vort mete- 

 orologiske Instituts Direktør, Hr. Ad. Paulsen, og Underdirektør, 

 Hr. Willaume-Jantzen; Cand. 0. Win ge; Apotheker Chr. 

 Jensen. 



De Store Vanskeligheder, der ere ved paa Basis af en saa 

 ringe Literatur og en saa ringe egen Erfaring at tegne et kor- 



