219 



mark, som jeg har haft for Øje, og som jeg ubetinget vil regne 

 nærmest til Krattene, og Lyngheden eller Fjældmarken; se ogsaa 

 mine Bemærkninger om Korholdet til Kjellmans 'IJlomslermark» 

 og Nathorsts "SluUningar- S. 44, 102 og 104—105. Men hvor 

 Ildbredte og ejendommelige de ere, ved jeg intet om. Det er i 

 Virkeligheden, som Hink skriver, «ikke let at gjøre det første Uri- 

 kast" til et System, som det, jeg her har søgt at fremstille, navnlig 

 fordi der overalt er Overgange, og der skal et langt Kjendskab til 

 Landet for med Sikkerhed at kunne domme om, hvilke Vegetations- 

 formationer der ere de almindeligst udbredte og mest selvstændige, 

 som derfor bor opstilles som Hovedformationerne, og hvilke der 

 nærmest maa betragtes som sjældnere og mere tilfældige Variationer. 



S. 71. .leg er efterhaanden bleven mere overbevist om, at hvis «Fjæld- 

 marken" end maaske kan blive staaende som en Hovedvegetations- 

 formation , bør den i alle Kald vist i højere Grad end de andre 

 Formalioner underafdeles. En af Underafdelingerne turde passende 

 kaldes ■■ Grusmarken » — en stærkt gruset, mest leret, fugtig og 

 kold Mark, paa hvilken visse Fjældurter optræde med større For- 

 kjærlighed end andre. 



S. 80. L. 11 fra neden: overalt, læs: som. 



S. 96. Noten. Tilføjes kan en Henvisning til: Kraus, 'Über Alter und 

 Wachsthumsverhkltnisse ostgrønlandischer Holzgewachse», i "Zweite 

 deutsche Nordpolfahrt», 2, S. 133— 137. 

 S. 127. 1 Anledning af min Bemærkning nederst paa denne Side har 

 Dr. Rink gjort mig opmærksom paa en Meddelelse af .1. A. D. J en se n 

 i <'Meddel. om Grønland», II, S. 141, hvilken jeg ikke har lagt til- 

 strækkelig Mærke til. 

 S. 179. I Stykket med Petit ere Ordene «vestlig» og >'østlig» blevne om- 

 byttede dér, hvor der tales om Grønlands Forhold. Der skulde selv- 

 følgelig staa: ^и ere vestlige Typer, Vs — Vs østlige. 



Det er heldigvis lykkedes mig at faa de manglende plante- 

 geografiske Oplysninger saa tidligt, at jeg ved at forhale Rentryk- 

 ningen af dette sidste Ark kan tilføje mit endelige Resultat. Efter 

 dette stiller Sagen sig saaledes: tilfælles med Amerika eller Amerika 

 og Sibirien har Grønland 36 Arter, Island kun 3, Færøerne 0; med 

 Europa eller Europa og Sibirien eller Europa og Spitsbergen eller 

 med alle disse tre Lande har Grønland 42, Island 77 og Færøerne 

 77. Herefter er der altsaa blot 6 østlige Typer flere end vestlige i 

 Grønland, medens der i Island er 74 flere. Der er altsaa c. Vio 

 vestlige og Vs østlige Former i Grønland. Men saa har jeg 

 vist det østlige Element den Favør helt at regne Spitzbergen med 

 til Øst og lade de Arter, der findes i Amerika og Spitzbergen 

 eller Amerika, Østasien og Spitsbergen, men ikke anden Steds, i alt 

 dog blot 4, ude af Betragtning som værende fælles for Øst og Vest, 

 skjønt jeg Ikke ser nogen fornuftig Grund til at betragte dem som 

 virkelig østlige Typer; ligesaa godt kunde de vel være gronlandske 

 eller endog amerikanske. Og ligeledes lader jeg de 2 Arter ude af 



