220 



Betiagtiiing, som foruden i Groiilaml ogsaa ere fundne i Sibirien, 

 men iklxe i Europa eller Amerika, skjønt ogsaa disse snarest ere at 

 betragte som vestlige Typer. Lægges disse 6 Arter til de vestlige, 

 bliver der 4 2 af disse mod 42 østlige. Naar herved endvidere 

 erindres, at der til ostlige Former er blevet henregnet et ikke ringe 

 Antal Arter, der i Europa blot findes paa Novaja Zemlja eller i del 

 nordlige Ausland og Finland ind i Halvuen Kola, og som utvivlsomt 

 i Virkeligheden ere asiatiske Former, der aldrig have været i 

 Vest-Europa og som selvfølgelig heller ikke ere indvandrede til 

 Grønland fra Vesteuropa, men rimeligvis fra Asien over Amerika, vil 

 man se, at jeg har indrømmet det østlige Element meget mere, end 

 der egentlig kan tildeles det. Det vil selvfølgelig egentlig komme i 

 en, vist endog ret betydelig Minoritet over for det vestlige. Alle de 

 andre Arter, der her lades ude af Betragtning, ere enten cirkum- 

 polære eller zonale (a: spredte den hele Zone rnndu eller de ere i 

 det mindste fælles for Europa og Amerika, altsaa neutrale eller 

 uklare over for det Spørgsmaal, hvorom det her drejer sig. 



Jeg skal endnu gjøre opmærksom paa, at da nogle Tilhængere 

 af Indvandringen over Landbroen fra Europa maaske ikke med Be- 

 stemthed ville hævde dens postglaciale Existens, men antage, at 

 den ophørte at existere med Istiden, ja at dens (jjennembrud vel 

 endog skulde være en Grund til Istidens Ophor (man finder ikke 

 alle Vegne Meningerne tilstrækkelig klart udtalte), saa ville disse og 

 de øvrige plantegeografiske Data vel væ.re tilstrækkelige til at vise 

 det aldeles løse og ubegrundede ogsaa heri. Der var sikkert heller 

 ingen Landforbindelse ved Istidens Begyndelse, thi saa vilde Islands 

 og Grønlands Floraer vist nok ligne hinanden langt mere end de 

 gjøre. Det er maaske muligt, at der i endnu ældre Tid har været 

 Landforbindelser mellem Grønland og Europa, men mon de da 

 ikke snarest maa lægges langt nordligere end Island — Færø-Broen? 

 Skal vi imidlertid ind paa saa gamle Landforbindelser, komme vi 

 ind i saa mange Hypolheser, at Grunden bliver aldeles løs og 

 gyngende. 

 S. 196. Lector Scheutz har oplyst mig om, at Calamayrostis hyperborea 

 Undes i Vestsibirien (nærmere vil vel findes i hans endnu ej publi- 

 cerede Arbejde om Jcnisei-Omraadets Flora); den udgaar altsaa af 

 de endemisk-grønlandskes Tal. Derimod bør blandt disse vist nok 

 optages: Poa laxiuseula, der næppe er sikker for Skandinavien. 

 Totalantallel bliver altsaa uforandret 15. 



