I. Kalifeldspat. 



I Krystaller, der ofte ere saa friske og glasklare, at de 

 kunne maale sig med Sanidinens i mange Trakyter, optræder 

 triklin Kalifeldspat, Mik roklin, som Hovedbestanddel af flere 

 af de nefelinsyenitiske Bjærgarter ved Julianehaab. Monoklin 

 Kalifeldspat, Ortoklas, optræder derimod kun som Bestanddel i 

 Kalinatronfeldspat og skal derfor ikke omtales paa dette Sted. 



Størst er Mikroklinens Udbredelse i Omraadets finkornede 

 Nefelinsyeniter, der høre til den af W. C. Brögger opstillede 

 Luijaurittype^). Den danner her mere eller mindre veludviklede 

 Tavler, som sjælden naa over } — ^ Mm. i Tykkelse. Men 

 ogsaa 'i mange tætte Gangbjærgarter udgøre ganske smaa 

 Mikroklintavler en væsentlig Bestanddel. I de grovkornede Ne- 

 felinsyeniter er Mikroklin vel til Stede , men i Almindehghed 

 kun som Bestanddel af de her herskende Kalinatronfeldspater. 

 Kun en enkelt grovkornet Nefelinsyenit (Eudialytfoyait fra 

 Kumerngit) gør en Undtagelse i saa Henseende; dennes Feld- 

 spatbestanddel er nemlig udelukkende MikrokUn i særdeles 

 frisk udseende Tavler af nogle faa Mm. 's Tykkelse og indtil 

 en Cm. paa den længste Led, 1 større Krystaller paa peg- 

 matiske udskilninger og Gange synes ren Mikroklin at være 

 sjælden. I det af K. J. V. Steen s trup indsamlede Materiale 



^) W. c. Brögger, Die Mineralien der SyenitpegmaUtgänge. Zeitschr. für 

 Kryst., 1890, 16, allg. Theil S. 204. 



