15 



III. Kalinatronfeldspater. 



De mest udbredte Feldspater i Nefelin- og Aiigitsyeniterne 

 ved Julianehaab ere ikke rene Kali- eller rene Natronfeldspater, 

 men de bestaa af Blandinger af Kali- og Natronfeldspatsilikat i 

 varierende Mængdeforhold, saa at deres kemiske Sammensæt- 

 ning kan udtrykkes ved Formlen: 



xKAlSi.^O^ -\- i/NaAlSi.jOg. 



Saadanne Kalinatronfeldspater, der ofte ved Siden af de 

 nævnte Bestanddele kunne indeholde Kalkfeldspatsilikat i under- 

 ordnet -Mængde , have som bekendt efterhaanden vist sig at 

 være uhyre udbredte; med Hensyn til udredelsen af deres 

 Forhold til de andre Feldspatmineraler og Tydningen af deres 

 ofte særdeles indviklede Bygning staar dog endnu meget tilbage 

 at undersøge. 



Af Kahnatronfeldspaternes store Mængde, som man i ældre 

 Tid regnede sammen med Ortoklasen , har man først udskilt 

 som selvstændig Gruppe en Del Feldspater, der ved nøjere 

 undersøgelse tydelig vise sig ikke at være homogene , men at 

 bestaa af afvekslende og regelmæssig sammenvoksede Lameller 

 eller Smaapartier af Kali- og af Natronfeldspat. En saadan 

 Bygning blev først eftervist af Breithaupt (1861) og udfør- 

 ligere af Gerhard i den saakaldte Pertit fra Canada, hvor 

 Strukturen paa Grund af de to Feldspaters forskellige Farve er 

 let synlig for det blotte Øje^). Navnet «Pertit» gik da efter- 



^) D. Gerhard, Ueber lamellare Verwachsung zweier Feldspath-Species. 

 Zeitschr. d. Deutschen geol. Ges. 1862, 14, S. 151. 



