20 



Fig. 3 



Nefelinsyenitvarietel ( Ægirinfoyait fra Najakasik ) , og i denne 

 optræder den endda kun underordnet. Den danner her ufuld- 

 komment krystallografisk begrænsede , tynde Tavler , der ere 

 noget forvitrede, Ortoklasen mere end Albiten. 



Det foreliggende Materiale har ikke tilladt Tilvejebringelsen 

 af nøjagtig krystallografisk orienterede Præparater; den nedenfor 

 givne Beskrivelse støtter sig alene til Iagttagelser i Præparater 

 af Bjærgarten. 



Fig. 3 fremstiller i 120 Ganges Forstør- 

 relse udseendet af et Snit, der er omtrent 

 parallelt med Basis , af Ortoklasmikropertit 

 fra den nævnte Bjærgart'i. Det prikkede be- 

 tegner Ortoklas. de hvide Partier Albit. I 

 Præparatet kendes Ortoklasen let fra Albiten 

 ved parallel Udslukning, manglende Tvilling- 

 stribning og lavere Lysbrydning og Dobbelt- 

 brydning. Albiten viser sig overordentlig fint 

 tvillingstribet efter Langsfladen og med smaa 

 IJdslukningsvinkler, som paa Grund af La- 

 mellernes ringe Tykkelse ikke lod sig maale 

 nøjagtig. 

 Fordelingen af de to Feldspater, der ere til Stede i Reglen 

 i omtrent lige Mængder, er, som Tegningen viser, overordentlig 

 uregelmæssig. I det hele danne dog Albitpartierne Baand, 

 der oftest i Retning tværs mod Langsfladen gaa helt eller 

 delvis gennem Tavlen; men de enkelte Baand ere bugtede og 

 ujævne og af særdeles variabel Størrelse. De mindste, af hvilke 

 mange paa Grund af deres Lidenhed maatte udelades paa Teg- 

 ningen, ere altid de mest regelmæssige; de have Form som 

 korte, tynde Streger, der kile spidst ud til begge Sider, og 

 deres Retning er nøjagtig vinkelret mod Langsfladen. 



^) Krystallen er ikke tegnet i sin fulde Længde, og Omridsene ere noget 

 skematiserede. 



