22 



Randflader, i Reglen er Udviklingen af saadanne bleven hindret 

 af Nabomineralerne. 



Bedst egnede til nøjere Undersøgelse ere de meget store 

 Feldspater, der findes paa de nefelinsyenitiske Pegmatitgange. 

 En af de smukkeste Forekomster af denne Art er en Pegmatit- 

 gang ved Serrarsiiit paa Nordsiden af Tunugdliarfikfjorden M. 

 Den der forekommende, særdeles friske Feldspat svarer i sin 

 krystallografiske Bygning til de mest ndbredte Feldspater i 

 Nefelinsyeniterne og betragtes derfor som Type paa Nefelin- 

 syeniternes Mikroklin-iMikropertiter. 



Jeg skylder Иг. К. J. V. Steens tru[i følgende Oplysninger 

 om Forekomsten fra lians Undersøgelser paa Stedet: 



»Pegmatitgangen ved Serrarsiiil har en Bredde af omtrent 

 0,6 Meter, paa et enkelt Sted endog det dobbelte; dens ind- 

 hold er overvejende Arfvedsonit , dernæst Feldspat og i nqget 

 min(h-e Mængder ogsaa Elæoht og Ægirin. Ægirinen bedækker 

 for en stor Del Arfvedsonitens Sideflader, men forekommer 

 ogsaa som enkelte velndviklede Krystaller i Feldspat. Gang- 

 fyldningen udmærker sig ved sin overordentlig betydelige Korn- 

 størrelse ; baade Arfvedsonitindividerne og Feldspaterne naa 

 jævnlig Længder paa O, -5 Meter. Denne Gang gaar dels gennem 

 storkornet «'Sodalitsyenit», dels gennem mørk, finkornet, noget 

 skifret Nefelinsyenit.» 



I større Stykker er Feldspaten grønlig med stærkt perle- 

 morglinsende Spalteflader efter Basis og lidt mindre fuldkomne 

 efter Langsfladen; i tynde Spaltestykker er Feldspaten glasklar. 

 Den grønlig klare Masse synes for den umiddelbare Betragtning 

 homogen, bortset fra, at den er gennemsat af en Del ganske 

 fine, hvide, uregelmæssig forløbende Striber, som skyldes en 

 ringe begyndende Forvitring langs Sprækker. 



^) Navnet «Serrarsuit' staar ikke paa Holms og Steenstrups Kaart 

 i Meddelelser om Grønland 2 (Tavle 1); 1 Folge Meddelelse fra Steen- 

 strup betegnes med dette Navn den store Odde ved Elvudlobet vest 

 for Indløbet til Tunuarmiut-Vigen. 



