41 



da ved flygtig Betragtning se ud , som om de vare homogene 

 og havde parallel Udslukning. 



Medens den største Part af Feldspaten besidder den be- 

 skrevne, temmelig regelmæssige Netstruktur, finder man af og 

 til i den mindre Partier med lidt grovere pertitisk Bygning, i 

 hvilke Albit og Mikroklin ligge fuldkomment uregelmæssig 

 mellem hinanden. Begge Feldspaters Tvillingbygning er da 

 tilhge lidt tydeligere , og Udslukningsvinklerne kunne maales 

 temmelig nøjagtig. Albiten er her som sædvanlig fint og ret- 

 linet tvillingstribet, dens Udslukningsvinkel fandtes at være 

 4i° ; Mikroklinen med Udslukning under 16 — 11" besidder en 

 fin og ganske uregelmæssig Tvillingstruktur, saa at den be- 

 tragtet mellem Nikoller i svag Forstørrelse har et grynet Ud- 

 seende. Tvillingbygningen er saaledes af lignende Art som 

 hos den rene Mikroklin fra samme Forekomst (Side 9). Disse 

 grovere pertitiske Partier optræde spredt i Feldspaten uden 

 nogen Orden og ere ved fuldkomment jævne Overgange for- 

 bundne med "Netværket». 



Det træder hos denne Feldspat særdeles tydelig frem , at 

 man kun finder de karakteristiske Udslukningsvinkler hos Mi- 

 krokhnen og Albiten paa de Steder, hvor Strukturen er til- 

 strækkelig grov, til at man kan maale Udslukningsvinklerne i 

 Midten af de enkelte Smaafelter. Der hvor Enkeltindividerne 

 støde sammen , finder der nemlig en delvis Overgribning Sted, 

 som modificerer Udslukningen i Grænsezonen, saa at man 

 først i nogen Afstand fra denne finder den rigtige Værdi for 

 Udslukningsvinklen. Hvor Strukturen bliver finere, ændres til- 

 syneladende Udslukningsvinklerne, ikke fordi Substansen bliver 

 en anden , men fordi de uregelmæssige Forhold i Grænse- 

 zonerne gøre sig desto stærkere gældende, jo tættere Grænserne 

 ligge. 



Præparater efter L a n g s f 1 a d e n lO 1 Oi vise næsten helt 

 igennem en overordentlig fin Mikropertitstribning under en Vinkel 

 af omtrent ^ 71i° med Basis. Stribningen er her langt mere 



