54 



indeholde en Del , dog ikke særlig talrige , smaa Ægirinnaale, 

 men for øvrigt ere helt udfyldte med Albit. 



Den nøjere Undersøgelse viser, at Strukturen er over- 

 ordentlig kompliceret; i forskellige Præparater, ofte endog paa 

 forskellige Steder indenfor samme Præparat fremtræder den 

 desuden noget uens. 



I de Partier, hvor Strukturen er mest regelmæssig, have 

 de basiske Præparater, naar de betragtes mellem korsstillede 

 Nikolier, og disses Hovedsnit danne 45° med Spalterne efter 

 Langsfladen , et Udseende , som er gengivet paa Tegningen 

 Tavle IV, Fig. 2 (300 Gange forstørret), Paa denne ses tre af 

 de nævnte albitfyldte Spalter; tværs over disse gaa med smaa 

 Mellemrum og skærende dem nøjagtig under 90°, korte Alb it - 

 stængler (paa Fig. hvidei af lignende eller lidt større Bredde 

 end Spalterne, og som fra hver Ende udsende to ganske korte 

 Udløbere i skraa Retninger. Der fremkommer herved en sirlig 

 Tegning, som minder om et Stakitværk. Undertiden forgrene 

 Albitstænglerne sig endog flere Gange, men altid i de samme 

 Retninger, der danne omtrent 64° til hver Side med Spalterne. 

 Paa enkelte Steder i Feldspaten kunne de albitfyldte Spalter 

 mangle , men Stakitværket i øvrigt være udviklet paa nøjagtig 

 samme Maade. Den mellem de smaa Albitstængler liggende 

 Feldspalmasse har en svagere Lysbrydning og lavere Inter- 

 ferensfarve end noget af det øvrige ; den bestaar, som det frem- 

 gaar af Iagttagelserne i Præparater efter Langsfladen, af Kali- 

 feldspat. 



Paa de fleste Steder har denne Kalifeldspat parallel Ud- 

 slukning og er altsaa Ortoklas; men paa nogle Steder mellem 

 Albitstænglerne findes Mikrok lin. Mikroklinen optræder paa 

 to Maader. Den findes for det første af og til i de tværløbende 

 Ortoklasbaand, hvis Plads den undertiden indtager saa godt 

 som helt. Denne Mikroklin besidder en særdeles fin Gitter- 

 struktur, idet den sammensættes af utallige ganske fine 

 Tvillinglameller, der ligge i to Systemer parallelt med og 



