68 



Om Kalinatronfeldspaterne i Almindelighed. 



I det foregiiaende er betragtet Ra-kken af Kalinatronfeldspater 

 fra rsefelinsyeniterne og AugitsyeniterDe ved Julianehaab, og 

 det er vist , hvorledes disse Feldspater naturlig lade sig ind- 

 ordae i de fire Grupper — Mikropertit, Kryptopertit, Natron- 

 ortoklas og INatronmikroklin — mellem hvilke kun den krystallo- 

 grafiske liygning og ikke den kemiske Sammensætning gør 

 Adskillelse. Det fremgaar af de ofte nævnte Arbejder af W. C. 

 Brögger, al der i det sydlige Norges Nefelin- og Augitsyeniter 

 (Langesund — Tønsberg) forekommer en tilsvarende Række af 

 Kalinatronfeldspater af alle fire Grupper, og ogsaa for denne 

 Forekomst ere de væsentlige Strukturforskelligheder uafhængige 

 af den kemiske Sammensætning ^). 



Blandt de Uligheder, der findes mellem Feld spaterne fra de 

 to Augit- og Nefelinsyeiiitomraader fortjener at fremhæves , at 

 Feldspaterne fra de norske Bjærgarter og Pegmatitgange i det 

 hele besidde en langt mere ensartet kemisk Sammensætning, i 

 det de næsten alle indeholde omtrent lige mange Procent Natron 

 og Kali; desuden indeholde de lidt Kalk, der som ovenfor vist 

 i det mindste i nogle af de grønlandske Feldspater helt fattes. 



Hvad Strukturforholdene angaar, finder man, som lejlig- 

 hedsvis allerede tidligere berørt, megen Overensstemmelse 

 mellem begge Egnes Feldspater; at der ved Siden heraf op- 

 træder mange mindre Uligheder, er let forstaaeligt, du Feld- 

 spaternes Bygning ogsaa indenfor hver enkelt Egn varierer i 

 saa mange Retninger. Af Forskelligheder, der kunne henregnes 

 til de strukturelle, og sorn synes at være mere gennemgaaende, 

 er at nævne den, at i de pertitiske Feldspater fra det sydnorske 

 Omraade have baade Ortoklas og Mikroklin stor Udbredelse, 



1) W. C. Bvögger, Silur. Etagen 2 u. 3, 1S82, S. 260, og Min. d. Syenit- 

 pegm. 1890, spec. Theil, S. 529. 



