75 



indtil -^ 73° med Spalterne, medens derimod de lodrette Pertit- 

 striber under -=- 64° , som ogsaa jævnlig fandtes i de samme 

 Feldspater, altid vare af sekundær Oprindelse^). Hermed var 

 det saaledes vist for én Forekomst, at Stribernes Retning ikke 

 er tilfældig og betydningsløs, og det var gjort sandsynligt, at 

 man endog af Stribernes Retning kunde drage Slutninger an- 

 gaaende Feldspatens Dannelsesbistorie. Fremdeles fandt Brög- 

 ger, at de primære Lameller ere desto regelmæssigere og 

 mindre ujævne , jo tyndere de ere ; nøjagtigst lod de sig maale 

 i næsten kryptopertitiske Feldspater, hvor deres Vinkel med 

 Basis var meget nær -^72°; denne Værdi betragter han som 

 den normale, fra hvilken mindre Afvigelser opstaa ved smaa 

 uregelmæssigheder under Væksten. 



Sammenlignes nu hermed Forholdene i de her beskrevne 

 grønlandske Feldspater, saa finder man, at de stemme nøjagtig 

 overens med de norske: hvor lodrette Lameller findes, ere de 

 altid af sekundær Oprindelse, de primære Sammenvoksningsflader 

 danne paa Langsfladen derimod altid en Vinkel paa -f- 70 til 

 -^ 73° med de basiske Spalter; Lamellerne ere desto regelmæs- 

 sigere, jo tyndere de ere, og som Middelværdi er fundet -^ 72° 

 for den nævnte Vinkel. 



Denne Overensstemmelse mellem de nævnte norske og 

 grønlandske Pertiter er ikke uden Betydning. Medens nemlig 

 de første alle have meget nær samme Sammensætning, træffes 

 hos de sidste et meget varierende Forhold mellem Kali- og 

 Natronmængden , og pertitiske Feldspater af samme Bygning 

 optræde paa de to Steder i Bjærgarter af forskellig kemisk og 

 mineralogisk Sammensætning. Vi slutte heraf, at Pertitstruk- 

 turens Retning paa Langsfladen, bortset fra de smaa Ujævn- 

 heder, i alle oprindelig pertitiske Feldspater er uafhængig af 

 Forholdet mellem Kali- og Natronmængden og uafhængig af 

 den kemiske Sammensætning af det Magma, i hvilket Krystalli- 



')' W. C. Broggei-, Min. d. Svenitpegm. 1890, spec. Theil, S. 537. 



