94 



karakterisere som Paalejringsflader end som Sammen- 

 voksningsflader. Deres Tilstedeværelse viser altid lien til smaa 

 snccessive Forandringer i Sammensætningen af det den voks- 

 ende Fvrvstal omgivende Magma. 



I mange Tilfælde er Pertitstrnkturen ikke oprindelig, men 

 opstaaet ved senere Virksomheder i den en Gang dannede 

 Feldspat. I de meddelte Beskrivelser af Feldspattyper fra de 

 sydgrønlandske Nefelin- og Angitsyeniter saavel som i de Side 

 36 nævnte Arbejder findes talrige Eksempler af denne Art. 

 Den sekundære Fertitstriiktur er i Udseende og i Optræden endnn 

 mere variabel end den primære, linder mange forskelligartede 

 Forhold opstaar der indenfor Alkalifeldspaterne senere udskillelser 

 af Feldspat, hvis krystallografiske Stilling til Hovedkrystallen er 

 den samme som den, i hvilken de to Feldspater i oprindelige 

 Pertiter antages at staa til hinanden, og der fremkommer ad 

 denne Vej en Mangfoldighed af Struktnrformer , som forøges 

 ved Undersøgelsen af næsten hver ny Forekomst, idet en Række 

 varierende, lokale Betingelser her spille en Hovedrolle. 



En almindelig Oversigt over de sekundære Pertitstruktur- 

 former fra alle kendte Forekomster lader sig for Tiden næppe 

 sammenfatte i faa og simple Regler, og er heller ikke nødvendig 

 for Forstaaelsen af Forholdene i de her omhandlede grønlandske 

 Feldspater. Vi indskrænke os derfor i det følgende væsentlig 

 til at betragte de sidstnævnte og kunne ogsaa med Hensyn til 

 dem til Dels fatte os i Korthed, da ikke faa af de sekundære 

 Pertitdannelser, saaledes som allerede tidligere fremhævet, op- 

 træde paa lignende Maade i de beslægtede norske Feldspater 

 og ere udførlig omtalte af Brögger, og da fremdeles den i 

 Feldspatbeskrivelserne saa vidt muligt gennemførte Adskillelse 

 af primære og sekundære Strukturforhold har medført, at Aar- 

 sagerne til de sidste allerede for største Delen ere berørte. 



