125 



Nedenstaaende meddeles de af Gieseckiten foreliggende 

 Analyser. 



96,7119 98 99,36 1) 



I. Giesecklt, Akuliarusek. Stromeyer 1819 -). 



II. do. do. Pfaff 1825«). 



III og IV. do., Nunasornausak. v. Hauer 1854*). 



Vægtfylden er af Mohs bestemt til 2,832^), af Breithaupt 

 til 2,725 6), af Kenngott til 2,793, af v. Hauer til 2,78. 



Omdannelse af Nefelin til lys Glimmer er kendt fra ad- 

 skillige Kefelinsyenitforekomster (Langesundsfjorden, Pouzac, 



') De anlorte Tal staa i Originalen; de give imidlertid Summen 99,25. 



=*) Gilbert's Annalen d. Physik 1819, 03, S. 373. 



^) Schweigger's Journal f. Chemie u. Physik 1825, 45, S. 103. 



^) Jahrbuch, der к. к. geol. Reichsanstalt 1854, 5, S. 76. 



Den af V. Hauer analyserede Gieseckit, for hvilken Findestedet 

 Nunasornausak angives, hidrørte fra Stykker, som Laube havde mod- 

 taget af Gronlændere. Da nogen gieseckltforende Bjærgart ikke kendes 

 faststaaeiide paa Nunasornausak, anser K. J. V. Steen s trup det for højst 

 sands>nligt, at den stammer fra lose Blokke, eller at Lokalitetsangivelsen 

 er forkert (mundtlig Meddelelse). 



5) F. Mohs, Grundr. d. Min. 1824, 2, S. 650. 



") A. Breithaupt, Mineralog. Studien 1S66. Berg- u. hiittenmann. Zeit., 

 Særtrvk S. 36. 



