127 



П. Sodalit. 



Blandt de Mineraler, som man først har lært at kende fra 

 Nefelinsyeniterne ved Julianehaab, indtager Sodaliten en frem- 

 ragende Plads. Gie s ecke fandt den paa sin Rejse i 1806 og 

 omtaler den i sin Dagbog som et «'grønt, letforvitrende, granat- 

 formig krystalliserende Fossil» ^); ved Hjælp af Materiale, som 

 han havde indsamlet, blev Mineralet bestemt og benævnt af 

 Thomson 18102). 



Senere er den grønlandske Sodalit gentagne Gange bleven 

 analyseret; den bedste Analyse, udført paa uforvitret Materiale, 

 skyldes J. Lorenzen, som tillige har meddelt adskillige Op- 

 lysninger om Mineralets Interpositioner og Omdannelsespro- 

 dukter^). De nedenfor meddelte Undersøgelser over den grøn- 

 landske Sodalits Optræden og nærmere Beskaffenhed, der støtte 

 sig paa et betydeUg rigere Materiale end det, der stod til 

 Loren zen 's Raadighed, kunne betragtes som et Supplement 

 til dennes Arbejde, ved hvilket væsentlig den kemiske Sammen- 

 sætning er bleven oplyst. 



Skønt optrædende i saa stor Mængde som næppe noget 

 andet Steds i Verden er Sodaliten fra Juhanehaab ingenlunde 

 Hovedbestanddel i alle de der forekommende Nefehnsyeniter. 



^) Gieseckes mineralogiske Rejse i Grönland ved F. Johnstrup, S. 33. 

 ^) Th. Thomson, A chemical analysis of Sodalite, a new mineral from 

 Greenland. Transact, royal society. Edinburgh 1810 (1812), 6, S. 387. 

 ^) Meddelelser om Grønland 2, S. .S7 og 7, S. 10. 



