138 



Ligesom Analcimdamielsen saaledes lader ogsaa Spreusten- 

 dannelseii i den grønlandske Sodalit sig følge ved Mikroskopets 

 Hjælp fra sin allerførste Begyndelse til de fuldstændige Fseudo- 

 morfoser. 



Allerede i saadanne Sodalitindivider, som betragtede med 

 ubevæbnet Øje synes fuldkomment friske, aabenbarer Mikroskopet 

 ikke sjælden, at Omdannelsen er begyndt. Pau dette sit første 

 Stadium er Omdannelsen i Keglen indskrænket til Mineralets 

 Rand ; langs denne har der udviklet sig en ganske smal Zone 

 af et dobbeltbrydende Aggregat, hvis optiske Egenskaber, saa 

 vidt de kunne undersøges, stemme med Natrolitens. Ofte er 

 denne Randzone fintraadet med Traadene nogenlunde vinkelrette 

 mod Sodalitranden , nok saa ofte bestaar den af uregelmæssige 

 Korn eller Felter, indenfor hvilke man iagttager en utydelig 

 undulerende üdslukning, eller som mere eller mindre udpræget 

 kan fremtræde som Sfærolitsektorer. Randzonen er dog aldrig 

 saa regelmæssig som den Zeolitzone, der ofte danner sig om 

 ISefelin (Side 119). Foruden i denne Zone langs Randen finder 

 man af og til, at Zeoliter ogsaa have begyndt at danne sig ud 

 fra Sprækker; paa begge Sider af disse ser man da en yderst 

 smal, udadtil lidt flosset Strimmel af fintraadet Zeolit, hvor 

 Traadene ligge omtrent vinkelret mod Sprækken. Ved svag 

 Forstørrelse og betragtet mellem korsstillede Nikolier synes 

 Sodahten i saadanne Tilfælde ligesom gennemsat af lange, fine, 

 hvide Snore, der have et uregelmæssigt Forløb og oftest kun 

 optræde i ringe Antal. Altid udgaar imidlertid denne Omdannelse 

 fortrinsvis fra Randen. 



Naar Omdannelsen er gaaet videre, finder man bredere og 

 mere uregelmæssige Zeolitzoner, især langs Randen. Disse 

 fremtræde da ogsaa makroskopisk, idet Sodaliten overfladisk og 

 langs Sprækker viser sig hvidlig mat. Hvor Sodaliten oprindelig 

 har grænset mod Feldspat ^), iagttager man nu, at Zeolitzonen 



Feldspaten er i de her betragtede Tilfælde Mikroklin-Mikropertit (Side 21) 



