159 



Pladens Farve er nu efter Afkølingen rød, men betydelig 

 blegere og mindre gennemsigtig end oprindelig. Pleokroisme 

 iagttages ikke længere. 



Under alle de beskrevne Forandringer har Dobbeltbryd- 

 ningens Karakter holdt sig positiv (d. v. s. Retningen for 

 den største optiske Elasticitet vedbliver at være vinkelret paa 

 Vertikalaksen). 



For at faa en nøjere Forestilling om de beskrevne Foran- 

 dringer i Dobbeltbrydningens Styrke udførtes nedenstaaende 

 Maalinger. Dobbeltbrydningen bestemtes direkte, ved Maaling 

 af Pladens Tykkelse og med Anvendelse af Babinet's Kom- 

 pensator. 



En Plade af rød Eudialyt, vinkelret paa Basis, besad før 

 Ophedningen en Dobbeltbrydning: 



£-^ CO = 0,0037. 



Efter Ophedning til henimod Glødhede og paafølgende 

 Afkøling var Dobbeltbrydningen: 



£ -^ CO = 0,0044. 

 Efter Ophedning til svag Glødhede og paafølgende Afkøling 

 var Dobbeltbrydningen : 



£-^ CO = 0,0002. 



En lignende Plade af en anden rød Eudialytkrystal havde 

 før Ophedningen en Dobbeltbrydning г -f- w = 0,0026, efter 

 svag Glødning var derimod г -^ со = 0,0005. 



I en tredje Plade var efter svag Glødning og Afkøling 

 Dobbeltbrydningen kun aftaget til omtrent det halve af den op- 

 rindelige Værdi, efter hvad man kunde skønne efter Interferens- 

 farvens Forandring. 



At Dobbeltbrydningen saaledes ikke aftager til nogen kon- 

 stant Værdi, ligger sandsynligvis deri, at det ikke er muligt at 

 standse Ophedningen ved samme Temperatur ved de forskellige 

 Forsøg. 



