16: 



morfoserne have bevaret den tydelige Rrystalform, kan man dog 

 fmde adskillige af de nydannede Katapleittavler, som rage udenfor 

 den oprindelige Krystalperifei'i. 



Med Hensyn til Pseiidomorfosernes nærmere Beskaffenhed 

 gør der sig, som ovenfor berørt, betydelige Variationer gældende; 

 i Reglen ere dog alle Eiidialytpseudomorfoser indenfor samme 

 Bjærgart temmelig ensartede. Man kan adskille tre Hovedtyper 

 af disse Pseiidomorfoser, idet der som Hovedbestanddel i dem 

 ved Siden af Katapleit kan findes (a) Feldspat , (6) Akmit eller 

 (c) Analcim tillige med et ubekendt, naaleformet Mineral. 



{a) Den første Type er navnlig repræsenteret i den tid- 

 ligere (Side 6) nævnte Eudialytfoyait fra lûimerngit, fra hvilken 

 Bjærgart Afbildningen Tav. VI, Fig. 5 er hentet. 1 denne 

 Bjærgart ere Eudialytkrystallerne i frPsk Tilstand mørkt graa- 

 brune, glinsende, lidt gennemskinnende, af sædvanlig Form og 

 oftest under 1 Mm. store. I tynde Præparater er Eudialyten 

 ganske farveløs, i tykkere svagt pleokroitisk paa normal Maade. 

 Omdannelsen viser sig makroskopisk derved , at Krystallerue 

 blive matte og lysere i Farve. Feldspaten, som ved Siden af 

 Katapleit deltager i disse Pseudomorfosers Sammensætning, er 

 Mikroklin ; Katapleiten er overvejende , dog ikke altid i saa høj 

 Crad som i deu afbildede Pseudomorfose. Katapleitlavlerne ere 

 idiomorfe mod Mikroklinen, denne udfylder kun Mellemrummene 

 mellem hine (i Figuren maa man tænke sig alle Mellemrummene 

 mellem Katapleiten udfyldte af Feldspat). Af særegen Interesse 

 er det nu, at Mikroklinindividerne indenfor Pseudomorfoserne 

 ved den optiske Undersøgelse vise sig at danne umiddelbar 

 Fortsættelse af de tilstødende, udenfor Pseudomorfoserne liggende 

 slørre Mikroklintavler , der ere utvivlsomt oprindelige Bestand- 

 dele i Bjærgarteu. Paa saadanne Steder, hvor Pseudomorfose- 

 grænsen i Præparatet kun betegnes af spredte Katapleitkrystaller, 

 ser man saaledes Mikroklinindividerne fortsætte sig tværs over 

 Grænsen med uforandret krystallografisk Orientering og med 

 uforandret Habitus og Tvillingbygning. Mikroklinen i Pseiido- 



