173 



næsten jordagtigt Udseende. De lade sig dog ikke trykke itu 

 med Fingrene , men rives i en Morter med paafaldende Lethed 

 til et fint brunt Pulver. 



Ved den mikroskopiske undersøgelse falde først i Øjnene 

 de i rigelig Mængde udskilte rødbrune og gulbrune Jærnilter; 

 Tilstedeværelsen af disse i Forbindelse med Pseudomorfosernes 

 løse Beskatfenhed, som gør det vanskeligt eller umuligt at slibe 

 ganske tynde Præparater af dem, ere til betydelig Hindring for den 

 nøjagtige Bestemmelse af Bestanddelene. Med Sikkerhed lade sig 

 bestemme: Zirkon (se nedenfor), Feldspat (vistnok til Dels 

 Mikroklin), Zeoliter i spreustenagtige, urene Aggregater, endelig 

 grønne, gulgrønne, brunlige og farveløse Ægirin- Akmit- 

 Mineraler. 



Zirkonen ligger temmelig jævnt fordelt gennem hele Pseu- 

 domorfosen, den danner for største Delen uregelmæssig formede, 

 farveløse Korn, der kunne være indtil 0,2 Mm. i Tværmaal. Ikke 

 sjælden besidde Kornene Antydninger af Krystalform , og hist 

 og her finder man ganske smaa, særdeles skarpt og regel- 

 mæssig udviklede Zirkonkry stalle r. Disse have altid Form 

 som Zirkonens Grundpyramide (111); deres Størrelse er kun 

 0,001—0,003 Mm. 



For at bestemme Zirkonmængden pulveriseredes en Pseu- 

 domorfose , og det grovt revne Pulver behandledes først med 

 Saltsyre, hvorefter det uopløste vejedes og underkastedes gen- 

 tagne Behandlinger med Flussyre og Svovlsyre. Tilbage blev 

 da et ganske lyst, brunligt, af næsten ren Zirkon bestaaende 

 Pulver. Resultatet af Bestemmelserne, til hvilke der anvendtes 

 0,9522 Gram, var, udtrykt i Procent: 



Opløseligt i HCl (væsentlig Jærnilter og ZeoliteriM . . • 1Я,17 



— HF og H^SO^ (væs. Akmit og Feldspati . 57,43 



Uopløseligt (væsentlig Zirkon) 23,40 



100.00 



^) Bestemt som Üili'erens. 



