210 



den egenllige Riebeckit derimod i sure, natronrige Bjærgarler 

 (Graniter). 



Hvad derimod Krokydoiitens systematiske Stilling angaar, 

 lader denne sig tor Tiden næppe angive med Sikkerhed. 

 Krokydoliten optræder overalt som et sekundært Produkt og er 

 endnu ikke funden i nogen Form, der har tilladt en nærmere 

 Bestemmelse af Mineralets krystallografiske Egenskaber; ogsaa 

 de foreliggende kemiske Analyser af Krokydolit give kun usikre 

 Oplysninger om den nøjagtige kemiske Sammensætning, fordi 

 Mineralets fint filtede Aggregater enten ere tydelig inhomogene 

 eller dog af en saadan lîeskaffenhed , at man ikke har nogen 

 (^laranli for, at Analysematerialet bliver fuldt homogent. 



4. Brune og graagrønne Hornblender. 



Brnne og graagronnc liornblcnder ere i de her betragtede 

 Bjærgarter mindre udbredte end de hidtil omtalte Pyroxen- og 

 Amfibolmineraler. I de fleste og mest udbredte Varieteler 

 af Nefelinsyenit fra Julianehaab mangle de endog helt; her 

 ere Arfvedsonit og Ainigmatit de eneste Repræsentanter for 

 Amfibolgruppen. Derimod findes især brune Hornblender ret 

 hyppig i Augitsyenilerne og i Arfvedsonitgraniterne. 



Disse Hornblendemineraler optræde altid i uregelmæssig 

 begrænsede Individer uden Spor af Krystalflader. Efter Farven 

 i tynde Præparater kan man adskille to Hovedvarieteter. 



a) Brun og grenbrun Hornblende med normal Udshik- 

 ningsvinkel (Barkevikit-agtig Hornblende) optræder i mange af 

 de undersøgte Prøver af Augitsyenit — Hornblenden er hor dog 

 altid til Stede i betydelig mindre Mængde end Augiten — samt 

 i flere af Arfvedsonitgraniterne. 



Store Individer af grønbrun Hornblende har K.J. Y.Steen- 



