219 



Mikroskopiske Interpositioner ere ikke særlig hyppige i 

 Ainigmatit;ïkiin smaa bitte Apatitkrystaller optræde undertiden 

 i større Mængde. 



Ainigmatiten synes kun i ringe Grad at have været udsat for 

 Omdannelsesprocesser; i nogle faa Præparater er der dog iagt- 

 taget en delvis Omdannelse af lignende Art som Arfvedsonitens, 

 idet Ainigmatiten viser sig erstattet af et traadet Aggregat af 

 farveløs Akmit, tæt opfyldt af sorte, uigennemsigtige, uden 

 Tvivl jærntveilteholdige Udskillelser, 



Kolbingit. 



Som ovenfor nævnt ansaa В r e i t h a u p t Ainigmatitkrystallerne 

 ikke for ægte Krystaller, men for Pseudomorfoser efter et Mine- 

 ral, han kaldte «Kolbingit». Kölbingiten skulde have nøjagtig 

 samme Krystalform og ydre Farve som Ainigmatiten, men ad- 

 skille sig fra denne ved at have «pistaciegrøn» (gullig grøn) 

 Streg, lidt større Haardhed og noget mindre Vægtfylde (-3,607 

 mod 3,852 hos Ainigmatit). 



Ainigmatitens Natur af et oprindeligt Mineral med egen 

 Krystalform blev fastslaaet, uden at man havde fundet noget 

 Mineral, der kunde formodes at være denne Kolbingit. Efter 

 Breithaupt's Beskrivelse af den og dens Forhold til Ainig- 

 matit kunde man dog med en vis Grad af Sandsynlighed antage, 

 at der maatte ligge en Fejl til Grund for Breithaupt's Op- 

 fattelse. Brögger formodede saaledes, at Navnet Kolbingit i 

 Virkeligheden refererede sig til Krystaller, som bestod af paral- 

 lelt sammenvokset Ainigmatit og Arfvedsonit. 



En endelig Besvarelse af Spørgsmaalet om, hvad det er, 

 som Breithaupt har kaldt Kolbingit, kunde naturligvis kun 

 opnaas ved en Undersøgelse af Breithaupt's Originalmateriale, 

 som opbevares i Bjærgakademiets Samlinger i Freiberg. Hr. Pro- 

 fessor Rosenbusch i Heidelberg har haft den Godhed paa 

 min Anmodning at skrive desangaaende til Professor Weisbach 



