231 



bunden ändbegränsning, ehuru denna icke på grund af indivi- 

 dernas litenhet med lup kan iakttagas. De tjockaste individerna 

 kunna vara 1 cm. i tvarmått. De äro alitid matta och , som 

 det synes, stadda i omvandlingstillstånd. Färgen är grå med 

 dragning åt gult eller rödt. Detta egendomliga mineral , som 

 for Narsasuk-förekomsten är särskildt karakteristiskt, torde ut- 

 göra en sekundär bildning, uppkommen vid något annat 

 minerals sönderdelning. Det utfyller stundom såsom en porös 

 väfnad Stora mellanrum melian andra mineraller. 



15. Zirkon forekommer äfven mycket allmänt, och kri- 

 stallerna däraf kunna nå 2 — 3 cm. i storlek. De äro gråbruna 

 till färgen samt af en enkel kombination, bestående af grund- 

 pyramiden med motsvarande prisma, hvartill en högre pyramid, 

 sannolikt 3P, stundom kommer. 



16. Thorit. På en enda fläck af forekomsten har jag 

 funnit, i icke så ringa mängd, ett mineral, som jag tillsvidare 

 anser vara thorit. Det är utbildadt i friska, glansande brima 

 kristaller, som kunna nå öfver 1 cm. i storlek. De begränsas 

 af grundpyramiden , hvars medelhörn svagt afstympas utaf 

 prismat af andra ordningen. Om nu min förmodan om detta 

 mineral är riktig, så är det af stort intresse, då det tydligen 

 är ett friskt mineral, medan den norska thoriten alitid är pseu- 

 domorfoserad. Är det åter icke thorit, så torde det vara ett nytt 

 mineral. 



17. Eudialyt. Detta mineral är å Nar så suk på langt 

 när icke så vanligt som det är i sodalitsy eniten. I något 

 så när friskt tillstand är det funnet blott på en punkt vid norra 

 gransen af forekomsten, men dar i mycket stora kristallindivider, 

 hvilka på ytan äro omvandlade till en grå amorf substans, 

 medan de inuti äro blodröda med mussligt brott och liflig 

 glasglans. Denna eudialyt är således väsentligt olik den van- 

 liga. På andra stallen af forekomsten har jag funnit mer eller 

 mindre hela pseudomorfoskristaller efter eudialyt, stundom nära 

 1 decimeter stora. 



