244 



Stallerna skulle man tro stamma från Siorarsuit, eliuru de upp- 

 gifvas med säkerhet vara från Kangerdluarsuk, De nämnda kri- 

 stallerna äro emellertid jämförelsevis ytfattiga; då jag däremot 

 på de nu vid Siorarsuit funna tror mig kunna konstatera icke 

 mindre an 17 särskilda former, däribland helt visst fiera nya. 

 Tillsammans med dessa lievriter förekomma vidare albit, granat 

 och epidot. Albiten bildar niycket vackra, vattenklara nålar. 

 Granaten bildar mycket små gröna rombdodekaedrar. Epidoten 

 forekommer mycket sparsamt och uppträder såsom nästan mikro- 

 skopiska kristaller, som uro anväxta på några lievritindivider. 



De i denna kontaktbiidning funna mineraller, hvilka icke 

 tillhöra Syeniten och af mig icke förut blifvit omnämnda, äro 

 alllså fOljande : 



37. Järnglans. 



38. Lievrit. 



39. Granat. 



40. Epidot. 



Tran Siorarsuit foretog jag åter en del vandringar upp åt 

 fjälltrakterna i olika riktningar men lyckades därunder icke att 

 upptäcka någol anmärkningsvärdt. Till Naujakasik, som 

 ligger vid stranden ett stycke nordpå, for jag med båt redan 

 den 3 augusti på eftermiddagen. Hår samlades då en del 

 œ?n(/matà-kristaller , hvilka dels utmejslades ur fasta hallen, 

 dels hittades lösa i gruset. Vidare framarbetades en stormängd 

 eudialyt-kvlaiaWev, små och medelstora, af den lefverbruna (icke 

 rôda) typen. Denna plats visade sig så gifvande, att jag seder- 

 mera fiera ganger besökte densamma och hvarje gang fann 

 saker af varde. Dår finnes elt af dessa «gil», såsom islandarne 

 kalla dylika bildningar, djupa klyftor, som af vattendrag bildats 

 mot kusten. De äro i de grönländska syenitområdena mycket 

 vanliga, ocii det finnes i och utanför desamma vid stranden 

 vanligcu en mångd mer eller mindre tillrundade block af hvarje- 

 handa slag. Så år åfven forhållandet vid Naujakasik, och det 



