255 



zirkon forekom sparsamt samt på ett stalle några små grå- 

 bruna oktaedrar, som kiinna vara pyroklor. 



Rortom Igdlerfigsalik finnes också syenit, icke granit, såsom 

 det angifves på karlorna. Men denna syenit ar finkornig och 

 val i öfrigt af annan beskaCfenhet an den i nejden vanliga. Den 

 genomkorsas i alla riktningar af gångar utaf mork bergart. 

 Samma slags bergart, alltså icke granit, torde äfven finnas jå 

 andra sidan af fjorden , ty den ser med sina talrika morka 

 gångar likadan nt som den härvarande. 



Sedan vi rott ett stycke bortom Igdlerfigsalik, oppnade sig 

 i stranden en vid bukt, som fortsattes in åt landet af en bred 

 ocb vaeker dal, hvilken maste vara densamma, som Giesecke 

 besökte den 28 juli 1809 *). Genom dalen strömmar en betydlig 

 alf, som forer hvitt, slammigt vatten och utmynnar i bukten, 

 hvilken häraf blifvit så uppgrundad, att vi med båten icke 

 kunde nårma oss mynningen. Ytterst mot bukten består dalen 

 af en betydlig sandslätt, genom hvilken floden arbetar sig fram 

 med fiera utloppsarmar. Vi stego i land på buktens norra 

 sida. Landskapet var, harifrån sedt, sårdeles anslående. Norr ut 

 begrånsas bukten af ett ståtligt fjall, som har formen af en 

 husgafvel. Det består af en brunaktlg bergart, hvars natur jag 

 icke nårmare känner. I fonden af bukten tronar ett ånnu mer 

 storarladt fjall, som i höjd torde toga stå efter Igdlerfigsalik. 

 Det syntes alldeles fristående, hade regelbunden kagelform och 

 ändade i två spetsar, af hvilka den nordliga var bögst. De 

 åtskildes af en remna fylld af sno och is. Mellan detta och 

 det gafvelformiga fjållet kommer floden fram. Bakom fjållet i 

 fonden och soder om detsamma syntes andra bergtoppar, men 

 de voro insvepta i dimma och kunde föga ses. Delta parti 

 ses på löjtnant Bruuns teckning af utsikten från toppen af 

 Igdlerfigsalik mellan Korokbræen och »Nunatakker ved Øst- 



Dagboken sid. 173. 



