259 



varit lönande, men tiden var mig nu därtill for knapp. Det 

 hade redan åtskiiliga morgnar varit is på mindre vattensam- 

 lingar, och den nyfallna snon sträckte sig allt langre ned iitefter 

 fjilllsidorna. Tältlifvet borjade blifva mindre angenämt. Dessa 

 upprepade tecken på, att tiden redan vore langt framskriden, 

 manade mig att tänka på det ändtliga uppbrottet. 



Den 13 september lämnade jag Tupersiatsiap och for till 

 Julianehaab. Under den 14, då en våldsam nordlig storm rasade, 

 förbereddes min färd till Ivigtut. Kolonibestyrer Brummerstedt 

 visade mig nu likasom förut allt möjligt tillmotesgående och väl- 

 vilja. Den tunga slupen fick jag utbytt mot en vanlig skinnbåt, 

 som lätt skulle kunna bringas öfver land, då sådant påfordrades. 

 Folket fick nu sin aflöning for större delen af sommaren. De 

 köpte sig samtliga nya gevär, som for en grönländare är, näst 

 kajaken, det nyttigaste han kan äga. 



Den 15 på morgonen anträddes Ivigtutfärden. Då baten 

 stöttes från land, afpröfvades de nya gevären: 3 ganger 6 skott 

 lossades i en fart, så att det smattrade som utefter en jägar- 

 kedja. Dagen dårpå höUo vi i Kagsimiut en middagsrast på 

 ett par timmar, och om aftonen på tredje dagen voro vi vid 1 tivd- 

 liatsiak, dår vi uppställde talten for att öfvernatta. Frampå 

 natten borjade ett oväder med storm och ösregn, hvilket fortfor 

 hela den följande dagen, så att det icke var lönt att tänka på att 

 komma från platsen. Mina tillhörigheter blefvo till största 

 delen genomblötta, då regnet dels slog igenom tältet och vatt- 

 net dessutom strömvis kom in utefter den sluttande marken. Så 

 oangenämt tältlif hade jag förut icke frestat på. Den följande nat- 

 ten var kolmörk, och ovädret rasade, så att jag hvarje ögonblick 

 fruktade, att tältet skulle blifva bortsopadt. På morgonen den 

 19 saktade stormen, och regnet upphörde, så att jag tyckte vi 

 godt kunnat fortsätta resan. Men grönländarne ville på inga 

 villkor från platsen. Således maste jag tillbringa ännu en dag 

 och en natt bland mina våta tillhörigheter. Den 20 på aftonen 

 lagrade vi på on К uj art ar fik på mindre an en half dags- 



17* 



