260 



resas afstand från Ivigtut. Jag gladde mig fit, att jag den fol- 

 jande dagens formiddag skulle vara dar. På natten bief det 

 stark frost och snöfall, så att marken var helt hvit på morgo- 

 nen. Det blåste en kali vind, som jag icke ansåg kunna iitgöra 

 något hinder for resans fortsattande. Men grOnlandarne voro 

 åler af annan mening. De kunde icke formås att rusta till upp- 

 brott. Under tiden tilltog vinden, och snart blef det äfven for 

 mig klart, att vi med den briickliga skinnbåten icke kunde 

 komma från stallet. I denna brydsamma belågenhet skref jag 

 en biljetl och sande kajakmannen med densamma till bestyrer 

 Edwards i Ivigtut. Resultatet blef, att jag fram mot skym- 

 ningen såg en rOk höja sig längst fram i sundet, så stucko 

 ett par master upp, och ändtligen såg jag «Fox I» svarta massa 

 nårma sig till obeskriflig glädje for oss alla. Nu blefvo 

 talten i hast nedtagna och allt bringadt ombord på ångbåten. 

 Klockan något efter 8 voro vi i Ivigtut. 



Då «Fox II», med hvilken jag åfven skulle verkstålla hem- 

 resan, icke afgick från Ivigtut förr ån den 2G oktober, så hade 

 jag god tid att studera de mineralogiska forhållandena vid 

 den ryktbara kryolitforekomsten. Från К r у o I i t Mine- og 

 Handelsselskabet hade ingått meddelande om, att jag borde 

 såttas i tillfälle att gora alla de iakttagelser, jag kunde önska. 

 Också visades mig af samtliga tjänstemännen på platsen och 

 speciellt af bestyrer Edwards det allra största tillmotesgående. 

 Jag hade väntat att under så gynnsamma omständigheter också 

 kunna vinna ett vackert resultat i mineralogiskt hanseende, 

 men denna beräkning slog i viss mån fel. Visserligen finnas 

 ännu i kryolitbrottet kristaller af de sedan gammalt kånda 

 mineralen : 



46. Kryolit^ 



46. Thomsenolitf 



47. Halstonit och 



48. Pachnolitf 



