272 



Alle de Personer, jeg udspurgte , vidste at fortælle om 

 «en stor Slette, omgiven af jevnt høje Bjerge, og grænsende 

 op til Indlandsisen. Udstrækningen er 1 к 2 Mil i Længden 

 (Nord — Syd); de omliggende Bjerge skyde sig flere Steder ud i 

 Sletten, som har en Del Smaasøer, nogle Sumpe og en tarvelig 

 tottet Græsbevoxning ; der findes ogsaa trappeformede Ler- 

 skrænter og nogle Forhøjninger, baade lige og uregelmæssige, 

 af forskjellig Længde — højst ^,2 Times Gang. Der findes ikke 

 andre Sten paa Sletten end de, som Rensjægerne i sin Tid 

 have slæbt sammen til Skydeskjul. Tidligere har der været 

 Bjerge mellem Sletten og Indlandsisen, men denne har nu 

 dækket dem. Ved Elvlejerne paa Sletten kan det fyge lidt i 

 tørt Vejr. Fra Nagssugtok er den bedste Adgang til Sletten 

 fra Lmivik, hvortil man kun kan naae med Konebaad, og det 

 koster endda ikke saa lidt Anstrængelse M- Vejen fra Umivik 

 til Sletten er saaledes: «Man gaar en Dagsrejse SØ. efter til 

 Kakarssuak og kan saa naae Sletten næste Dag; dog kan Turen 

 gjøres paa en Dag, naar man ikke har Bagage eller Børn med 

 sig; man skal over en Del Bjerge, dog ingen særlig høje». — 

 Fra Sletten til Isortok er der IV2 Dags nogenlunde jevn Vej. 

 Fra Isortok, som kun er farbar for Konebaade til umivik, 

 bære Jægerne altid deres Kajaker med ind i Landet, da de for- 

 uden over lliviliks Afløb — der siges at have klart Vand — 

 maa færge over adskillige Iselve og Søer. — Den bedste Vej 

 mellem Nagssugtok og Isortok er fra Sèrsinilik». 



Saavidt den grønlandske Beretning, som jo langt fra giver 

 udtømmende Oplysninger om de geologiske Forhold paa Sletten, 

 men som paa den anden Side bestemt fremhæver dens Existens 

 og omtrentlige Beliggenhed. 



Den 4de Septbr. kunde vi igjen rejse Nord efter fra Ag to. 

 undervejs foretog jeg nogle mindre Maalinger, skjønt Vejret 

 var alt andet end gunstigt dertil og lige saa lidt behagehgt til 



M Jfr. Meddelelser om Grenland II, S. 141. 



