303 



bunds. Elven synes altid at have gjennemstrømmet Endemo- 

 rænen paa samme Sted som nu ; forladte Strømkanaler ser man 

 ikke noget til. Søen har søgt Afløb over det laveste Sted af 

 Morænen, der netop fandtes der, hvor Jøkelbækken før havde 

 strømmet, inden den blev dæmmet op ved Jøkelens Afsmeltning. 



3. В læs ed als 3die Afsnit saae jeg kun paa stor Afstand. 

 Det syntes at bestaa af skraanende Klippegrund, som Elven 

 strømmede ned over, uden at have gravet sig et dybt Leje M. 



Mine undersøgelser i Blæse dal maa nødvendigvis være 

 meget ufuldkomne, og ikke mindst, hvad Spørgsmaalet om Søens 

 Existens angaar. Ovenstaaende Betragtninger kunne dog maaske 

 tjene til at henlede en fremtidig Besøgers Opmærksomhed paa 

 nogle af de interessante Spørgsmaal, Blæsedal frembyder, 

 navnhg angaaende de forskjellige Stadier i Isens Afsmeltning og 

 Forholdet mellem Is, Hav og strømmende Vand, der alle- 

 sammen have bearbejdet В læsedal s ydre Del og bestemt 

 dens Form. 



III. 

 Mærker efter Iseu paa Øerne og Yderlandet. 



Over hele det af Expeditionen berejste Terræn kunde man 

 iagttage Mærker af Indlandsisens større Udbredning i For- 

 tiden. Sandsynhgvis har dens Rand strakt sig langt ud over 

 de yderste Øer; Rifkol (Um an ak), der er en af de yderste 

 Skjærgaardsøer og henimod 300"" høj , har været helt begravet 

 under Is. 



Blæsedal er før omtalt. Paa det lave Gneisterræn om- 

 kring Godhavn sees overalt Isens Virkninger. Men det maa 

 betænkes , at efter Isens Tilbagetog have disse Klipper været 

 sænkede under Havfladen, og Mangelen paa spredte erratiske 

 Blokke maa vistnok forklares saaledes, at Bølgerne have skyllet 

 dem ned fra Klipperne. Fra disses Mangel paa Moræne tør 



') Dette turde maaske netop staa i Forbindelse med den hypothetiske Sø. 



