307 



hyppige, men i Dalen nedenfor den højeste Varde — som med 

 sit fladt konkave Profil er en typisk Glacialdal — fandtes ved 

 at fjerne et Stykke af Mosdækket, en smukt poleret Flade med 

 Skurstriber, der gik omtr. i Dalens Retning. Paa Aumat saaes 

 hist og her erratiske Blokke, lavere end utvivlsomme Hav- 

 stokke , men aldrig i udsatte Stillinger. 1 Dalen SV. for den 

 Ryg, hvorpaa den laveste Varde staar, fmdes i en Højde af 

 15—16°^ o. H. en tilsyneladende aldeles frisk Moræne med kantede, 

 polerede og skurede Granitblokke, ofte i vaklende Stillinger, og 

 mellem disse finere Materiale, som Sand og Ler. Ovenpaa dette 

 ligger der et meget forstyrret og sønderrevet, af Rødder gjennem- 

 vævet Jordsmon, der har været bevoxet med Pilekrat, Græs o. a., 

 og Forstyrrelsen ser ud til at være af temmelig ny Dato. At 

 denne uordentlige Moræne findes paa et Sted, der for ikke ret 

 længe siden har været bedækket af Havet, forekommer ret ufor- 

 klarligt; hvis dette Morænemateriale havde ligget saadan under 

 den højere Vandstand, skulde man jo synes, det maatte være 

 blevet omordnet og udvasket af Bølgerne. Paa Grundlag af 

 disse i Forbigaaende gjorte Iagttagelser, vil jeg ikke tillade mig 

 at fremkomme med nogen Formodning om, hvorledes det kan 

 være gaaet til. 



Noget længere nede i Dalen , ikke langt fra et lille Vand- 

 fald , havde den græs- og mosbevoxede Overflade en lille Ud- 

 hvælvning paa omtr. 1,^"" Højde. Et Sted, hvor der var revet 

 Hul paa Jorddækket, kunde man se, at denne Forhøjning bestod 

 af Is, saavidt det kunde iagttages, omtr. 0,6" mægtig, bedækket 

 af Jordsmon. Iskjernen bestod af indtil 6 Tommer lange, klare 

 Krystaller. 



Ogsaa Portussut viste stærk Iserosion, meget rundede 

 Former og en Mængde Isfurer. Noget lignende gjelder om 

 1 vnalik. 



Intetsteds modtager man dog et saa stærkt Indtryk af Is- 

 erosionen, som paa Kekertarssuatsiaks Vestside. 



Naar man ser de stærkt rundede Bølgeformer, kunde man 



20* 



