311 



synes den at have ret stejle og kantede Former, og man kunde 

 fristes til at tro , at den ikke havde været isbedækket ; men 

 kommer man der ud, sees det klart, at den har været helt be- 

 gravet under Isen. (Dette nævnes for at vise, at Iagttagelser 

 paa stor Afstand ikke altid berettige til at drage sikre Slut- 

 ninger angaaende Isbedækning eller ikke Isbedækning.) Is- 

 randen har altsaa her ligget mindst 20 Mil længere mod Vest, 

 end den gjør nu. En kolossal Frostsprængning har fundet Sted 

 paa Rifkol. ]\aar den nederste Del af Øen undtages, ser man 

 hyppig erratiske Blokke omkring paa Klipperne ; saavidt det 

 iagttoges, var det for en stor Del den samme Hornblendegranit- 

 gneis, som udgjør den øverste Del af Rifkol, men mange vare 

 sikkert fremmede for Øen, navnlig syntes det at gjeide for de 

 mindre Blokke. Varden er for en stor Del bygget op af Blokke 

 af den lokale Bjergart, medens en mindre Del er andet- 

 steds fra. Den øverste Top af Øen er saa at sige kun kant- 

 stødt, medens ret gode Rundklipper forekomme længere nede. 

 Dette kunde maaske tyde paa, at Toppen af Rifkol ikke har 

 ligget videre dybt i Isen, og derved give et Fingerpeg om 

 dens Mægtig h ed. I Lavninger i Nærheden af Toppen 

 fandtes Sand og kantede Smaasten. 



Ved Agdl unger sat var man i en Højde af lidt over 

 100°^ omgiven af høje, brede, smukt rundede Klippepukler, 

 oversaaede med erratiske Blokke, hvoraf mange vare Rokkesten. 



Alångorssuak har ogsaa fortrinUge Rundklipper, navn- 

 hg en lille Fjeldryg (86"^ o. H.) paa Nordsiden af Næsset maa 

 nævnes paa Grund af sin pragtfuldt kuplede Form. I Dalen 

 nedenfor er der en langstrakt Sø med samme Retning som 

 Fjeldet. 



En Terrasse ved en lille Vig, i Nærheden af hvilken Bo- 

 pladsen Aulatsivik ligger, angribes af Bølgerne og skylles 

 bort. Derved blottes der en tilsyneladende aldeles frisk skuret 

 Klippeflade med Politur og finere og grovere Skurstriber, der 

 pege ud efter Vigen , ud imod hvilken ogsaa mange smaa 



