333 



horizontale Linier. Strømmende Vand synes ikke at være rige- 

 ligt tilstede paa nogen Side af Fjorden, og ofte seer man ikke, 

 at Terrasserne gjennemskjæres af nogen Bæk. Flere Steder 

 fandtes der dog saadanne, og et Sted iagttoges en mærkeligt 

 udseende, skraanende , hvidlig Ryg med stejle Sider, der øjen- 

 synlig var fremkommen ved Erosion af en Terrasse. I Nær- 

 heden af vor inderste Teltplads i Arfersiorfik, vare de løse 

 Aflejringer tilstede i rigelig Mængde. Tildels havde de ube- 

 tinget Karakteren af Moræne; uordnede Grusmasser, der med 

 utydelig bølgeformet, blokbestrøet Overflade faldt ned til Vandet ; 

 tildels vare de byggede op i Terrasser, der bestode af stærkt 

 sandblandet Ler M- Her inde i den smalle Fjord kan der vel 

 neppe blive nogen videre Søgang, og saaledes bliver det for- 

 staaeligt, at Morænen næsten ikke er bearbejdet. Den ud- 

 strakte, tuede Terrasseflade naaer op til 83"^ o. H. Det kunde 

 see ud, som om der var mere end een Terrasseflade, men Grunden 

 hertil synes at være, at en sammenhængende, skraanende Terrasse- 

 flade er bleven eroderet af strømmende Vand. 



Ved Aulatsivik Overbærested var der 3 pæne Ter- 

 rasser af sandet Ler, den øverste 35"" o. H.; i Bugten nedenfor 

 Terrasserne aflejres nu fint Ler. 



Ved Iginiarfik Overbærested, antagehg omtr. 1 Km. 

 nordøst for Iginiarfik, var det fine Ler, der i gamle Dage 

 er bleven aflejret i et rohgt Sund, pakfuldt af Skaller. Det 

 syntes, som sædvanlig, næsten udelukkende at være daarhgt 

 bevarede Exemplarer af Pect en, Mya, Saxicava ogBalanus- 

 stykker, men ved Slemning af den medbragte Prøve, der er 

 tagen 11"" o. H. , fandtes en Del udmærket bevarede Smaa- 

 former, saa at dette Findested maa betegnes som særdeles godt, 

 og ved nærmere at afsøges , rimeligvis vil kunne levere en 

 Mængde Former. De herfra bestemte Skaller ere: Ре c ten 

 islandicus; Limatuta subauriculata; Crenella de- 



') Ifølge Dr. Madsen indeholder en Prøve af dette Ler ikke Foraminiferer. 



