356 



sjelden i Skjærgaarden , og i et lille Krat paa Sydsiden af det 

 stejle Fjeld var Saxifraga aizooyi almindelig, og ligeledes be- 

 søgte jeg de nær udstedet liggende Oer Ibernik, Inugsulik 

 og Sagdlerssuak, hvor jeg saae Potentilia pulchella , som 

 jeg ikke bar noteret andetsteds. 



Paa disse og den næste 0, jeg besøgte, fandtes flere store, 

 flade Dale, som øjensynlig vare snebare om Vinteren og derfor 

 kun busede en meget forkuet Vegetation , mest bestaaende af 

 et lavt, haardt og sprækket Licbendække, som paa fugtigere 

 Steder var isprængt Dværgformer af Cliamenaerium latifoliurn, 

 Polygonum viviparum, Koenigia islandica, Lycopodium Selago og 

 Equisetum arvense, der kun naaede 1 — IV2" Højde, og alle vare 

 sterile. 



Paa Simiutarssuak, li vor jeg opboldt mig 2 Dage, 

 fandt jeg Sedum Rlwdiola for første Gang. Den bar sikkert 

 sin Nordgrænse i Skjærgaarden paa denne og er almindelig 

 saavel syd som øst for dette Sted (68° 11' IV. lîr. 53° 33' V. Lgd.). 

 Af sjeldnere Planter fandtes ber Draba alpina og aurea. 



De følgende Dage besøgte jeg Øerne Ivnarsulik, Ike- 

 rasarssuk og Ike rasa к i temmelig daarligt Vejr; paa sidst- 

 nævnte, bvor jeg blev opboldt i 3 Dage af Regn, fandtes Ara- 

 bis alpina og Glyceria distans nær Grønlænder-Bopladsen. Herfra 

 begave vi os til Um an а к (Rifkol) og naaede den 7de Aug. 

 vort sydligste Punkt, Agto 67°57' N. Br. 



Jeg kan ikke underskrive Rinks Omtale af disse Steder, 

 naar ban siger Ч: «disse de sydligste Øer bære Yderkysternes 

 øde Karakter i en endnu bøjere Grad end Egedesminde trods 

 deres sydligere Beliggenbed.» Han indrømmer ganske vist, at 

 Planter som Sedum Rhodiola og Taraxacum ere særlig byppige 

 ber, men lægger ingen Vægt berpaa. Dette skyldes sikkert den 

 Omstændigbed, at ban kun bar seet Kysterne, men ej det Indre 

 af disse store Øer, ellers vilde ban sikkert bave nævnt de fod- 



^) De danske Handelsdistrikter i Nordgrønland II, Pag. 101. 



