358 



al anden Vegetation fra de fugtigere Steder, og i Heden sam- 

 ledes for første og eneste Gang Saxifraga aizoides (2 ïndivider). 



Herfra giiv vi over Øen Tinutekassak til Kangàtsiak, 

 hvor vi fornyede vor Proviantbeholdning, og derefter begyndte 

 den med saa mange Forventninger imødeseete Tur til de indre 

 Fjorde. Den 12te Aug. var jeg iland et Par Timer paa den 

 store Fugleholm Okaitorssuit, hvor Masser af Maager 

 hækkede paa den stejle Vestside, medens Østsiden faldt jevnt 

 af i en stor Sandflade , hvori Søen havde skaaret en lille Bugt 

 med Sandstrand. Her saae jeg Glyceria maritima i store Exem- 

 plarer med rodslaaende udløbere mellem en ganske lav Grøn- 

 algevegetation. Bunden var sort og ildelugtende i 1 Ctm. Dybde 

 som ved vore Kyster. Bredden dannedes af 6 — 12' høje Sand- 

 brinker, hvor Equisetum arvense og Poa pratensis trivedes ud- 

 mærket paa de nedstyrtede Sandblokke , medens Hedebuskene, 

 som ogsaa skrede ned, vare døde. Hedens Planter vare ikke 

 frodigere her end i den ydre Skjærgaard. Dette var derimod 

 Tilfældet paa Halvøen Au lut si vi к med Bopladsen af samme 

 Psavn, hvor vi standsede for Natten. Her stod Vegetationen 

 højt, og flere Planter, som ikke findes i Skjærgaarden, vare 

 almindelige. Af disse kan nævnes Viscaria alpina, Campanula 

 rotundifolia, Arnica alpina, Scirpiis cæspitosus, Sparganiiim hyper- 

 boreiim (steril med flydende Blade) og Lastraea fragrans Empe- 

 trum samt de to Faccmmm- Ar ter havde halvmoden Frugt. 



Den følgende Dag passerede vi det saa ilde berygtede 

 Strømsted Sarfarlok, som dog viste sig fra sin aller elsk- 

 værdigste Side, og standsede et Par Timer i en Dal paa Nord- 

 siden af Fjorden, som lignede Lyngmarken, hvad Krattet an- 

 gaar. Foruden de allerede nævnte Arter samledes her Potentilla 

 tridentata, Rhododendron lapponicum, Artemisia horealis, Cala- 

 magrostis purpurascens og paa Toppen af det 700' høje Fjeld et 

 tarveligt Exemplar af Fapaver nudicaule. 



Vor sidste Teltplads i Nærheden af Таг aj or nit so к (Berg- 

 grens Tarejernatuk, som betegner det Løb, der skiller den 



