380 



Pedicularis hirsuta. 



— lannata. 



— lapponica. 

 Antennaria alpina. 

 Erigeron imifloriis*. 

 Polygonum viviparum. 

 Oxyria digyna. 

 Tofieldia borealis. 

 Koenigia islandica. 

 Luzula confnsa. 



— arcuata*. 



— arctica*. 



— spicata*. 

 Juncus castaneiis*. 



— bigliimis*. 



— trifidus*. 



Carex rariflora. 



— scirpoidea. 



— hyperborea. 



— rigida. 



— nardina*. 



— capillaris*. 

 Trisetnm subspicatiim. 

 Alopecnrns alpinus. 

 Poa alpina. 



— pratensis. 

 Festuca ovina. 



— rubra*. 

 Lyeopodium Selago. 



— alpinum*. 



Woodsia ilvensis. 



Mosserne spille en stor Rolle i Heden paa Yderøerne; hvor 

 Empetrum hører op, seer man de hvidliggraa Racomitrier træde 

 i Forgrunden blandede med Polytricha og Hypna, men de danne 

 intet Sted større Dække over Jorden, fordi der paa disse Steder 

 kun findes meget lidt Sand o. 1. mellem de nøgne Klipper. Det 

 graa og triste i Landskabets Farve forøges yderligere af Li- 

 chenerne, som fylde ud mellem Mosset. Det er især Arter af 

 Cladonia [rangiferina, gracilis, digitata, pi/xidata, cornucapioides, 

 uncinalis, c. var.) , Cetrarier (islandica c. var. og nivalis), Stereo- 

 caulon alpinum, Sphaerophoron coralloides, Lecanora [subfusca c. 

 var. og tartarea) og Feltigera, som hyppigst sees. Ensformig- 

 heden i Landskabet bliver fuldkommen ved Klipperne, som alle 

 ere tæt dækkede af sorte Gyrophoraarter. Hvor disse Klipper 

 have naaet at samle et ubetydeligt Muldlag (V2 — 1 Ctm. Støv 

 eller Detritus), er Selskabet noget anderledes, idet Arter som 

 Cetraria odontella, Stereocaulon denudatum, Xanthoria subsimilis, 

 Placodium melanaspis, Aspicilea gibbosa, Buellia coracina, Alec- 

 toria ochroleuca^ Placodium stramineum m. fl. danne et neppe 

 V2 Tomme højt Dække , som sidder saa løst paa Klippen , at 

 man ofte glider ud med store Dele af det, naar man færdes 

 paa saadanne Steder. 



Egenlige udstrakte Lichenheder findes ikke , men mange 



