18 



\il da i Integralet (42) kunne sætle z = z' -{■ i) og beste • o saaledes, at Koefficienten 



til z' 2 ' i Exponenten bliver 0. Herved komme vi lil den i (45) antagne Form, hvor 

 G — 2/1- bliver lig — T~rt °S altsaa 



Ze-H-Vf. 



IJet ses heraf, at ved denne Overgang fra Integralet. (42) til Integralet (45) vil c nødvendigvis 

 forblive positiv. Overgangen fra (43) til (49) sker altsaa gjennem den ovenfor beskrevne 

 periodiske Bevægelse ved positiv aftagende m eller e , hvorved det sidste og største 

 Maximum naas forinden e bliver O, medens herfra Modulus hurtig aftager til O, samtidig 

 med al s gjennem O gaar over til lavere og lavere negative Værdier. 



Vi ville endelig ogsaa i det følgende Afsnit mode Summer, som lade sig omdanne 

 til et Integral af Formen 



\dz(A- + B- i + ...)e K « «" « eT '. (51) 



Naar heri sættes Gz 2 = aæ og G ikke er O eller meget lille, vil den ovre Grænse for æ 

 høre til den ovenfor ved cu betegnede Art af Størrelser, og idet Leddene af lavere Orden 

 end Enheden bortkastes, vil Resultatet af Integrationen blive 



A (Fa+^i , co , 



2G ( 



Er derimod G meget lille, sættes Hz* = a 3 « 2 , den ovre Grænse for x betegnes ligesum 

 før ved to, og til Afkortning sættes 



/~S 



G = ±eV-, (53) 



— » ti 



idet det øverste Fortegn svarer til G positiv, ilet nederste til G negativ. Integralet gaar 

 herved over lil 



Hy A -f- Bæ -f y æ* )c . (54) 





Før s = O erholdes heraf ved Integration 



^^■ +1 ±_ lBIJ _ A!l y^\ ,„, 



medens del almindelige Integral (54) lader sig udtrykke ved 



„Fa, 



i Q = \døe(i s *+*">' . (57) 



Jo 



