52 



m meget slur, negativ Størrelse og desto større, jo mindre den Variable er. Lysbevægelsen 



inden for den totalreflekterende Del af lullen finder altsaa kun i kjendelig Grad Sled i 

 et tyndt Lag nærmest under kuglens Overflade. 



Sættes a! = a — Nh og antages li meget lille, vil man have 

 ,/„(«') - !i,M') = ~ - £ V[n +W-^ . 



Man vil dernæst paa sædvanlig Maade finde 



22VcQSy$ (fc+acosØ+! -<*)i-Al/sin</? -iV> 



~~ a Vi— A? 2 tg l/sin 2 6—N*cos?6 



2 sin </- (fcH-«cosØ+£ — j) j— A VWø— .»P 



<S' = — i — — - « ' , 



«Vi— A' 2 tg tf 



og p> 4- # = i:. Ved Bestemmelsen al' Komposanterne f, ^', C' maa man gaa tilbage 

 til Ligningerne (18), hvorved hemærkes , at, da K' og S' oprindelig indeholde Faktoren 

 e' 1 " a , vil man med Bortkastelse af Størrelser af lavere Orden have 



dK' ^ d[i u (a ') K , _ V(n + ^) 2 — a' „, _ l/sin 2 — A 1 - R , 

 da' da' a' N 



Tillige erholdes 



— - = [n + \)K'i = asiaßK'i, 



og de samme Ligninger gjælde ogsaa, naar for K' sættes S'. Ligningerne (IH) give saa- 

 ledes for delte Tilfælde 



» si" 2 " K , -, . sin Øl/sin* fl—A" „, = . . 



hvor de ovenfor fundne Van-dier af K' og S' kunne indsættes. 



Resultaterne af denne Beregning af den fuldstændige Tilbagekastning vise sig, 

 saavel for de ydre som for de indre Punkters Vedkommende at være i Overensstemmelse 

 med , hvad der er bekjendt fra Theorien om den fuldstændige Tilbagekastning fra plane 

 Plader, Og Beregningen furer saaledes ikke ud over, hvad man ogsaa ad elementær Nej 

 vilde kunne udlede. 



Der staar endnu kun tilbage al fortsætte Summationerne af Rækkerne K og S (Tit) 

 fra den Grænse for », ved hvilken Ligningerne (67) og (68) ikke længere ere gyldige for 

 den Variable «. I alle Tilfælde \il den i (33) givne Værdi af k n kunne omdannes til 



2k n =-\+Ae 2Å " {a}i , A = q " [a){ l + r "' [a ' ] ) - ^+??"V>) 2 ''"(«' 



</„(«) ( l + r n '(a') ) — N(-i + fø„'(a)) 2»-„(«'l 



