31 95 



IV. 

 „Den store forreste Hvirvelmasse" og de Weberske Knogler hos Silnroiderne '). 



[Figg. 10-22; 29 — 3-i.) 



Som bekjendt findes der fortil i Siluroidernes Hvirvelsøjle et større eller mindre 

 Skeletparti, som Valenciennes bar kaldet «la grande vertèbre antérieure», en Betegnelse, 

 som forekommer mig meget heldig, fordi den i Virkeligheden intet nærmere udsiger öm 

 Naturen af dette Skeletparti, som i Virkeligbeden er sammensat af et forskjelligt Antal 

 Hvirvler bos de forskjellige Slægter 2 ). 



Det vil formeentligt ikke være uden Interesse at see, hvad tidligere Forfattere have 

 meent om Antallet af de Hvirvler, som sammensætte dette forreste Afsnit af Hvirvelsøjlen. 



For Silurus glanis, hvor 1ste Hvirvel er fuldstændigt discret, har Weber 3 ) den 

 Opfattelse, at den derefter følgende Hvirvelmasse er dannet af to Hvirvler (2den og 3die), 

 som ere sammensmeltede til eet Been. «Corpus vertebrae secundae et tertiae in unum os 

 coalition» og «Vertebra seconda et tertia concreta». Overeensstemmende hermed er Suturen 

 mellem «"iden» og «3die» Hvirvel ikke blevet bemærket (see Figg. 30 og 31 paa Tb. V). 



For Silurus glanis yttrer Valenciennes 4 ) om 1ste Hvirvels discrete Legeme: «On 

 pourrait dire qu'en avant de ces trois vertèbres réunies il y en a encore une qui serait 

 vraiment la première; c'est une petite lame ronde, entre les précédentes et le basilaire, 

 semblable aux cartilages intervertébraux ossifiés que l'on voit dans les baleines«. (Im den 

 efterfølgende Hvirvelmasse hedder det sammesteds: «La première vertèbre se compose 

 réellement de trois vertèbres, avec trois apophyses épineuses et trois paires d'apophyses 

 transverses. Des sutures très-visibles réunissent leur 5 ) corps, et l'on en voit même des 

 traces sur leurs 5 ) parties annulaires ...» 6 ). Som man vil see, tæller altsaa Valenciennes 



') De undersøgte Former ere: Embryo af Galeichthys feliceps Cuv. et Val.; voksne Dyr af Silurus 

 glanis Linn., C.larias macracanthus Gthr., Platystoma Orbignyanum? Val., Pseudaroides clarias Bl., 

 Doras maculatus Cuv. et Val., Euanemus nuchalis Splx, Synodontis schal Bl., Malapterurus elec- 

 tricus Linn. (samt Pleeostomus sp. og PI. Villarsii Ltk.). 



2 ) Den store forreste Hvirvelmasse er dannet af 2 (J: 4) hos Silurus, foruden 1ste Hvirvel, som er 

 discret; hos Clarias og Malapterurus af 3 (d; 5); hos Platystoma, Pseudaroides , Synodontis og 

 Euanemus af 4 (o: 6); hos Doras af G (3: S); hos Pleeostomus af 1 (a: ?). — (Her betegne Tallene 

 udenfor Parenlheserne det tilsyneladende Antal og Tallene indenfor Parentheserne det virkelige Antal 

 af de Hvirvler, som danne «den forreste store Hvirvelmasse».) 



3 ) L. e. Tavleforklaringen p. 13. 



') Cuvier et Valenciennes: Histoire naturelle des poissons. T. XIV. 1S39. p. 334. 



5 ) I Virkeligheden dog kun mellem Valenciennes's »-den« 02 »3die» Hvirvel. 



') Fortsættelsen heraf lyder: »La première apophyse épineuse se porte obliquement en avant, et s'unil 

 par suture, par son bord antérieur, avec la suture commune des occipitaux latéraux el le bord 

 postérieur de la créle de ['interparietal Les deux suivantes sont plus petites et un peu inclinées 



