184 32 



begynd! sin Modning. Efter Lund begynder Veranicoen omtrent d. ode — 9de Januar, naar 



Solen paa sin Vandring mod Nord er kommen omtrent i Zenith. l>en er ganske som den 

 egentlige Tørtid ogsaa i Henseende id Skydannelser og Vindretning, ja selv deri minder 

 den om denne, at Brandrøg alter fylder Luften hen mod dens Slutning; thi da brændes 

 nemlig Skov eller Krat for den '2den Bønnehøsts Skyld. I 1866 indtraf den atter med stor 

 Regelmæssighed d. 1 1 le Januar og varede til d. 30te; det var netop Veranicoen, som jeg 

 benyttede til min Udflugt til Serra da Piedade'i. Del skyldes «1 især Veranicoen, naar 

 Januar er den varmeste Maaned 2 ). 



Efter den kortvarige Veranico tager Regntiden Fal paa ny. Maanederne Februar og 

 Marts ere sædvanlig meget regnfulde, og atter kan man i Januar og Februar høre Frøerne 

 »synge». Ogsaa en Del af April kan være regnfuld. I denne Maaned mærkes de første kidde 

 Pust; man kan ba\e Regn, Torden og brændende Ilede, men ogsaa meget kulde Nætter. 



Undertiden indtræffer der i Regntiden saakaldte »invernadas», ''• Ex. i Begyndelsen 

 af Februar 1865 i Lagoa Santa. Himlen er i en saadan Tid stadig overtrukken af el tæt 

 Skytæppe; tunge Skymasser drive lavt ben over Campos eller bolde sig fast over Skoven 

 i en eller anden Dal og udgyde Vandmasser; bogstavelig Dag og Nat kan Vandel siromme 

 ned uden Afbrydelse liere Døgn igjennem, maaske en Uge og derover; det styrter ned 

 gjennem Lavninger i Camposleret og ned gjennem Muldyrstierne, dannende Valles; Bækkene 

 svulme til smaa Finder, og Floderne blive til brede, ufarbare, rivende Strømme, der ode- 

 lægge Fazendaer og Plantager ved deres Bredder: Vejene blive ufremkommelige, fordi 

 Muldyrene blive siddende i Leræltet; Hegnene om (iaard og Have, der sædvanlig ere op- 

 førte af stampet Ler, styrte om med stierke Drøn, idet deres Grund bliver blod. og i 

 Husene skimler alt, som skimle kan. Heldigvis ere slige uhyggelige Perioder af Regntiden 

 dog ikke almindelige. Ligesom en Invernada sædvanlig begynder med Uvejr, saaledes 

 ender den ogsaa med rt saadanl, hvorpaa Siden bryder frem gjennem del snart for- 

 svindende Skydække. 



Mængden al' Regn er ingenlunde lige stor hverl Aar. Det er bekjendt, at græsselige 

 Tørtider, der t'oraarsage Hungersnød og Elendighed, undertiden hjemsøge visse af Brasi- 

 liens nordlige Provinser. Ogsaa i Lagoa Santa kunne Tørtider indtræde. Liter Lunds 

 Angivelse var 1835 et normalt Aar, men de derpaa folgende 12 tørre, hvorpaa fulgte S 

 vaade. Tidligere skulle. Forholdene bave været meget regelmæssige, men Klimaet bar for- 

 andret sig; de forste Regnskyl kom regelmæssig! i September; Landmanden siger: forben 

 saaedc Enhver den 15de September, og man nærede ingen Frygt for Iloslens tilfald: OU 

 lader Intet sig forudse. Man er tilbøjelig til al give C.ampøsbranile og Skovødelæggelser 

 Skylden (lerfor. 



l ) Se TMs^kr. For populære Fremstillinger af Naturvidenskaben, 1869. 



-'i Den absolut højeste Varme i Skyggen, jeg liar n ret, Indtraf I Dit 1864 



